Acta Societatis pro Fauna et Flora Feunica, 35, N:o 1. 5 



Norm. Fl. Sp. p. 155 under namn ai' V. palustris var. epipsila. — Lapp, 

 ross. »cum priori [V. palustri] . . . orientem versus autem adhuc circa 

 Ponoj observavi»: N. I. Fellm. ; Porjeguba, Kuusreka, Olenitsa, Tetrina, 

 Tshapoma, Ponoj och mera vasterut: Mela PI. — Upptages i Herb. Mus. 

 Fenn. [ed. I] fran Nyl., T., S., Kl., Kr., Ob. — I Nym. Suppl. p. 46 sages 

 om nu ifragavarande form: »deest in Lapp.», men detta beror sakert pa 

 nagot misstag. Enligt den numera antagna synonymiken borde V. ejiipsiltt 

 Fr. afse hybriden V. epipsila X palustris (se t. ex. Neuman p. 27 1), men 

 sannolikt ar, att under de anforda uppgifterna innefattas dessutoni saval 

 V. epipsila, sasom den ofvan blifvit begransad, som former af V. palustris, 

 Af detta skal har jag har sammanfort dessa uppgifter. Tillaggas bor, att 

 den just omnamnda formen forklaras vara = V. palustris scanica: Fries 

 p. 556 eller identisk med V. feunica i F. Nyl. Und. p. 53: Bot. Not. 1849 

 p. 60, jfr afven Trautv. Incr. p. 101-102 och 103. 



Beskrifning m. m. ofver V. epipsila ingar bl. a. Rupr. Diatr. p. 47 och 

 48, Fl. Ingr. p. 126 etc. 



A 1. Det kan namnas, att enligt Murbecks bestamning hybrideu V. 

 epipsila X palustris finnes fran detta landskap. — A b. Arrh. framhaller, att 

 han forgaf ves sokt arten i Pargas. — Sat. Hayr. Bjorneb. upptager ej arten. 

 — Fran T a. namnes: » V. epipsila upptages som g. a. Frekvensgraden ar 

 mojligen for hog; jag misstanker, att till V. epipsila af ven hanforts nagon 

 form af V. palustris, men kan for tillfallet ej afgora saken. 1'. epipsila har 

 jag under senare ar antraffat vid en kalla nara Nygard» [i Hollola]: Norrl. 

 ant. — Senare namnes: Evois af mig observerad endast spars, pa back- 

 strand nara institutet : A. L. Backm. coram. Exemplar i H. M. F. fore- 

 ligger bl. a. fran Asikkala: Nikl. ! — Lapp. ross. N. I. Fellm. anger sakert 

 artens bade frekvens och utbredning alltfor lagt, hvilket ju delvis fram- 

 gar af de fa nyare uppg. som foreligga. 



Enl. min formodan torde, utom Norrl. 8. o. Tav. (se under T a.), fiere 

 andra forf., t. ex. Flinck, Malmb., Leop. m. fl., under V. epipsila hafva 

 innefattat former af V. palustris: se afven ofvan under V. epipsila Hartm. 

 Lindberg skrifver harom : »Mera troligt ar, att med V. epipsila afsetts F. 

 epipsila X pahtstrw, hvilken enl. min tanke ar en mellanform mellan bague 

 arterna och ej en bastard, sa atminstone stallvis; den s. k. bastarden har 

 jag manga ganger sett i sodra Finland, dar V. epipsila alldeles saknas; den 

 upp trader afven ofta i stora mangder, medan V. epips. har soderut inga- 

 lunda ar ymnig»: Lindb. comm. 



Oberaknadt de langre fram behandlade formerna upptages f. alhi- 

 /lora Neum., Wahlst. & Murb.: Mela Kasv. V. 



Arten hybridiserar hos oss med V. palustris (se langre fram). 



Viola epipsila f. scanica (Fr.) Neum., Wahlst. & Murb. 

 Anno 1887 a Sv. Murbeck apud nos rite distincta, 

 distributio nonclum satis e.rplorata est; in magna quidem 



