Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 35, N:o 1. 329 



Det bor kanske om denna form tillaggas, att blommorna variera 

 fran rent hvita (Kihlmans exemplar fran Lm.) till svagt ljnsroda (t. ex. 

 exemplar fran Sat. Karkku). 



f. rosea Lindb. til. S b. Jorois Jarvikyla Rantahovi : Lindbertr !, jfr 

 Mela Kasv. V ; Maaninka Hyttilankyla Mommolansaari : Kyyhkynen ! 

 (blommorna sasom pressade hvitaktiga) ; Maaninka »Vesajoelle menevan 

 tien varrella niukaeti, kukat vaaleanpunaisia* : Kyyhk. litt. — Med ljusroda 

 blommor oinnamnes arten afven fran Kton. i narheten af Tshiassalmi : 

 Ispol. p. 61 i ofvers. 



Vidare beskrifver Brenner i (Prot. 6, II, 1886) Medd. XIII p. 243 

 en f. subverticillata fran N y 1. Helsinge [Nissas : elev V. Theslof !]. 



Yttermera omnamnes och beskrifves i korthet en smablommig form 

 fran N y 1. Helsingfors Somas : Brenner i Medd. XXXII p. 71. 



Epilobium latifolium L. 



Per errorem e Lapponia orientali indieatum est. 



Arten uppraknas bland dem, som forekomma i Lappland [Lapp. ross. , 

 ehuru ej pa Novaja-Semlja : Bser i Bull, scientitique, publ. par l'Acad. 

 Imp. des sciences de Saint-P^tersbourg, Tom 111, Petersburg 1837 (—1838), 

 p. 191. Att uppgiften ar oriktig, framhalles enl. Ruprecht: N. I. Fellm. 

 p. 23 not. Ej heller senare liar arten iakttagits i Lapp. ross. eller andra 

 delar af flora-omradet. 



Epilobium hipsutum L. 



In Fennia australi his cmnis adventicium lection est. Plurimae autem 

 indicationes ad E. parviflornm Schreb. spectant. 



Kalm.; »in oris maritimis Ostrobottniae locis humidis rarius» : Prytz, 

 jfr Led. II p. 107; sodra Finl.: Fries; »iu Rossia europ. ab 60° lat orien- 

 tem et meridiem versus in Fennia » : Hausskn. p. 54. — [Ik. >im Nord- 

 ^ebiete sehr selten» : Meinsh. p. 125.] — K 1. Sortavala »rautatiepankin 

 hiekkaoja noin 1 km Sortavalasta pohjoiseen» : I. M. Wartiainen!, jfr Mela 

 Kasv. V och Ale. IV. — Ob. fq: Jul. p. 279. Julins liksom Prytz' tydiigen 

 pa den fOrra grundade uppgift ar sakerligen fullkomligt vilseledande, jfr 

 Brenn. Obs. Enar arten af aldre forf. forenades med E. parviflorum Schreb., 

 afse ofriga tidigare uppg. uppenbarligen den nyssnamnda arten, hvarfore 

 jag delvis anfort dem under densamma. 1 K 1. ar E. hirsutum tydiigen 

 rent tillfallig; sasom synes, harstammar Wartiainens uppgift fran senaste 

 tid, i det att hans exemplar aro tagna forst 1899 o. 1900. I den del af 

 Ik., som raknas till flora-omradet, har arten hittills icke blifvit iakttagen. 



