332 Epilobium montanum. 



ad montem Ahveninen, spec, pauca visa: Kyyhk. litt.! — Kp. 

 in parte australi haud infrequens saltem circa Siesjarvi, enum. 

 insuper e 5 locis, Ehatysvaara nonnullis locis, Kellovaara ad 

 pag. Hiisijarvi [vide sequ.]: Bergr. Ant., spec, e deusto vetusto 

 ad declivem montis Ontrosenvaara!, cfr Lindr. Lisat. p. 8; ma- 

 xime ad septentrionem versus ad pag. Hiisijarvi 64 n 30': 

 Bergroth in Medd. XXI p. 24. 



Ob. r Ulea: Eberh.!; r Ulea Pyykosjarvi : Brenn. Obs., 



vide etiam infra. 



Storsta delen af Finl. och Lappl.: Fries; uppg. armed sakerhet oriktig 

 i fraga orn Finska lappmarken. »In Scandinavia usque Hammerfest ; in 

 Rossia arctica (Lapponia)»: Hausskn. p. 75; angaende Lappland se langre 

 fram; i afseende a Hammerfest se Norm. Fl. Spec. p. 425. — O m. Arten 

 uppraknas af Hellstr. p. 135 bland dem, som ej ga till Gamla Karleby. — 

 Jakobstad fataligt pa en strandbacke 1889 ocb 1891 (eleverna G. o. L. 

 Peterson, ex. i deras herb.): Zidb. ; mahanda har arten har varit tillfallig. 

 Af det ofvanstaende framgar, att verkligt vildt vaxande Epilobium monta- 

 num forst pa senaste tid med sakerhet ar funnen i detta landskap. — Ob. 

 ^Between Kunijocki and Karingango» : Clarke X p. 68 not.; uppg. torde 

 bora bekraftas. Namnen ville jag tolka till Lumijoki och Karinkanta. — Pa 

 barlast nagra exemplar vid Kallio i Simo 188(3, sedermera ej aterfunnen : 

 Keckm. I Herb. Mus. Fenn. II p. 72 o. 137 (liksom Mela Kasv. V) upptages 

 arten sasom tillfallig i Ob., i Brenn. Obs. ater omnamnes den sasoni vildt 

 vaxande i Ulea, Leiv. slutligen upptager den alldeles icke; forhallandet 

 bor yttermera undersokas. Namnas bor, att E. montanum i Brenn. Obs. 

 uppraknas sasom antecknad fran nagra stallen pa barlast af Zidb.; dessa 

 uppgifter afse emellertid enl. Zidb. * collinum, — Lapp. fenn. »ad infimam 

 partem huius Lapponiae p» : Fellm. Lapp, jfr Led. II p. 108; uppg. torde 

 antingen bero pa forvaxling eller ock harrora daraf, att Wahlenb. p. 94 — 

 95 upptager arten »per partem inrimam silv. Lapp, merid. p». Pa svenska 

 sidan uppgifves arten ga till Pitea Lappmark: Hartm. p. 263, senare till 

 (Vesterbotten och) Asele lappmark: C. Melander i Bot. Not. 1883 p. 209, 

 afvensom till Norrland i allmanhet: Neuman p. 254. Markas boremellei- 

 tid, att densamma i Norge upptages annu for 70° 1': Norm. ann. p. 24 

 och till Nyborg: Schiib. Virid. p. 128, se afven Norm. Fl. Overs, p. 263~- 

 264 och jfr Blytt p. 1119 etc. — I Mela Kasv. V upptages E. montanum 

 sasom tillfallig fran Lk. ; jag kanner ej, hvarpa denna uppg. stoder sig. — 

 Lapp. ross. Beketoffs pastaende p. 561, att arten af N. I. Fellman angif- 

 ves for Ryska lappmarken, ar grundlost. 



E. montanum upptages afven fran Kton. och Kpor. : Mela Kasv. V. 



I alia uppg fore 1884 innefattas E. * collinum Gmel. i E. montanum; 

 jag tror likval icke, att detta synnerligen inverkar pa den har angifna 

 frekvensen. 



