Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 35, N:o 1. 347 



Lapp. fenn. Hjelt & H. vide sub E. Hornemanni; in 

 alpium omnium elatiorum graminosis subhumidis inferioribus 

 p cp, ut etiam in locis inferalpinis et maritimis irrigatis p : 

 Wahlenb. p. 95 et 96; in regionibus alpinis fq: Fellm. Lapp.; 

 Pallastunturit fq? usque ad summam reg. subalp.: Hjelt; in 

 graminosis irrigatis. Praecedente [E. al sine folium] rarior est 

 haec planta, sed in reg. subsilv. et subalpina usque ad terminum 

 betulae plur. locis visa: Kihlm. Ant., vide etiam Lund p. 68. 

 Blytt p. 1119, Hartm. p. 263 etc. — [L. ent. reg. alp. et subalp. 

 p. enum. e Suecia: Laest.; (r) in reg. subalpina ad ostium fluvii 

 Rommaeno et ad Saarikoski, st fq in vallibus rivorum reg. 

 alpinae: Linden Bidr., vide infra.] 



Lapp. ross. p cp: Fellm. Ind.; p: N. I. Fellm., cfr 1. c. p. 

 XLVII, vide etiam Beket. p. 561 et Knabe Pfl. p. 240. 



Sasom kandt innefattar enligt Haussknecht den kollektiva E. alpinum 

 L. 4 arter, namligen E. anagallidifolium Lam., E. lactiflorum Hausskn., 

 E. alsinefolium Vill. och E. Hornemamii Reich. Visserligen sarskilde 

 Wahlenberg harifran /? fontanum eller, sasom den afven kallas, t 3 majus 

 (i Fl. Suec), men Haussknecht namner om dessa former: »die beide zu 

 E. alsinefolium mit Einschluss von E. Hornemanni gehoren> : Hausskn. 

 p. 159—160. FOr att icke fdrorsaka yttermera forvirring har jag ansett 

 lampligast att anfdra de aldre uppgifterna under det kollektiva namnet 

 E. alpinum. Da emellertid de senare sarskilda arterna kunna vara svara, 

 ja i manga fall nara nog omojliga att skilja fran hvarandra, och da dartill 

 en stor del af exemplaren i H. M. F. icke tillater en saker bestamning, 

 torde det f. n. icke vara mojligt, att noggrant angifva deras utbred- 

 ning. Har ma emellertid p&pekas, att Nym. Consp. m. fl. anse E. ana- 

 gallidifolium vara den form, som narmast motsvarar E. alpinum, jfr 

 afven Herb. Mus. Fenn. II p. 73 not. Med stod af inina egna antecknin- 

 gar och exemplar skulle jag ater anse E. Hornemanni i finska Lappmarken 

 vara den forharskande arten och E. anagallidifolium jamforelsevis sall- 

 synt, jfr Hjelt & H. p. 127 not och 128, se afven langre fram p. 354. I 

 detta sammanhang m& papekas, att Borg i (Prot. 1, XII, 1900) Medd. 

 XXVII p. 39 angaende E. alsinefolium och E. Hornemanni namner, att 

 »enligt fdredragarens mening kunde artgransen emellan ifragavarande 

 vaxter icke uppratthallas*. F. o. far jag hanvisa till protokollet 1. c. 

 Lindberg framhaller, att Borg har ratt i detta uttalande. 



[L. ent. Linden Bidr. anvaDder benamningen E. anagallidifolium, 

 men tillagger: ■» Mojligt ar att i denna utbredning innefattas afven former 

 hdrande till E. Hornemanni.*] 



E. alpinitm-moJHs Blytt Li. »Alm. i Birkeregiorien» : Lund p. 78. 



