Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 35, N:o 1. 349 



exemplar ansetts tillhora hybriden E. anagallidifolium X Hornemanni. 

 Pet ena exemplaret ar taget i Lim. »in alpe Lujauri nrt Vavnbed in ripa 

 rivuli reg. alpinae unacum E. anagallidi folio et E. Hornemanni: Kihlman!, 

 som anmarker, att en stor del af pollenet ar oduglig. Det andra exem- 

 plaret fran Lp. »ad rivulurn»: Kihlman! tillhOr enligt Borgs bestamning 

 samma hybrid. Mahanda erfordras dock annu narmare undersokning. 



I detta sammanhang bdr namnas, att ang. E. alpinum v. dasycarpum 

 Hartm. namnes: »Ex insula Kitofka [in Lt] in Muotofskaja guba Marie 

 glacialis . . . reportavi» : N. I. Fellm. — E. dasycarpum Fr. fores af Hauss 

 knecht sasom synonym till E. anagallidifolium X palustre: Hausskn. 

 p. 158. Huruvida dock denna hybrid har foreligger, torde val fa anses 

 osakert. 



Epilobium lactiflorum Hausskn. 



Quantum scimus, apucl nos in Lapponia (raro vel) 

 rarissime occurrit. 



Probabiliter in maxima parte Scandinaviae alpinae divul- 

 gatum: Hausskn. p. 159, vide etiam Nym. Suppl. p. 122 et 

 Borg Beitr. p. 100, 104, 133, 147 et 154. 



Li. in alpinis Bugonses 312 m supra mari, [Jakobselven] : 

 Norm. Fl. Sp. p. 432. — [L. ent. Jokasjaur in reg. alpina ad 

 lacum Toskaljauri: Linden!] 



Lim. Lujauri urt ad rivulum Suluaj prope lacum Seidjaur 

 in reg. alpina superiore ad rivulum siccum! et Strashem- pachk 

 [?, nomen difficile lectu] in devexo herbido!: Kihlman. — Lp. 

 Lumbofski: Brenner!, vide infra. — Lt. Petshenga! Knachucha: 

 Fontell ! 



Haussknecht upptager icke nagra fyndorter fran Finland eller dess 

 narmaste grannskap. I Sverige gar arten soderut anda till Dalarne och 

 Halsingland : Wistrom p. 6 och 8, hvarfore det ar sannolikt, att den afven 

 hos oss skall antraffas langre mot soder. Emellertid upptager Linden 

 ingen annan fyndort an den ofvananforda fran Toskaljoki [pa exemplaret 

 star, sasom ofvan framhallits, Toskaljaurij, hvilken lokal i Linden Bidr. 

 anfores med en viss tvekan. 



Det aldsta exemplaret i H. M. F. ar Brenners, som insamlades redan 

 1863 under naran af E. oriyam folium: forst 1884 uppvisade Sgelan, att det 

 tillhorde E. lactiflorum: Herb. Mus. Fenn. II p. XIII. I Mela Kasv. V be- 

 tecknaB vaxten, liksom E. anagallidifolium, sasom underart under E. 

 alpinum. 



