356 Epilobiurn alsinefolium X palustre. 



IX 1. c. et vide infra; r in scaturiginibus ad orientem versus 

 a Palovaara ad finem versus Rovaniemi cp et extra territorium 

 ad ripam australem lacus Kamsajarvi in eadem par.: Keckm., 

 cfr 1. c. p. 10 et 15 et Brenn. Obs. — Kuus. inter E. alsi- 

 nefolium proveniens: Nyberg!, cfr Sselan in Medd. 1. c.; Posio 

 Timisjarvi in rivulo sicco unic. spec, cum parentibus etiam 

 Kurvinen in scaturigine ad ripam amnis Kotijoki x ) (W. Brenner!): 

 A. L. Backm. comm. 



Lk. rr Kittila prope Isovaara: Hjelt & H.!; Ylimuonio in 

 rivo parvo in catarrhactam Visanto influenti: Mont, karlv. 

 p. 156; Kuolajarvi [»Salla»] infra montem subalpinam Salla: 

 Rantaniemi! 1 ); Kuolajarvi [»Salla»] in stagnis prati paludosi 

 in vicinitate lacus Rakkojarvi ad meridiem versus a Nurmitun- 

 turi cp: Borg & Rantaniemi! 1 ); Kuolajarvi, Politimavaara, in 

 rivo alpino: Edv. af Hallstrom ! *), vide etiam infra. 



Lv. ad rivulum Aarumuaj c. 7 km a lacu Akjaur ad Sosnovets 

 versus: Kihlman! *). — Lp. Pjalitsa ad fontem: Kihlman! *). 



Da Stelan forst sarskilde hybriden E. alsinefolium X palustre, var 

 den icke funnen i Skandinavien, och Hausskn. p. 170-171 upptager den 

 uteslutande fran sodra Europa (jfr Focke p. 162). Emellertid har den 

 senare afven iakttagits i Sverige, se Bot. Not. 1886 p. 198, Neuman p. 

 259 etc. Hos oss ar den annu foga studerad i naturen. 



Hybriden uppgifves afven fran Kton., samma stalle som foregaende 

 [E. alsinefolium] : Ispol. p. 61 i ofvers. ; det tillagges i en not, att manga 

 Epilobium-arter aro bestamda af Haussknecht; se ofvan p. 352 och jfr 

 1. c p. 336. Montell framhaller, att hans exemplar tillhor hybriden E. 

 alsinefolium X palustre v. lapponicum Hausskn.; detta galler sakert afven 

 flertalet af de i ofriga uppg. omnamnda exemplaren. 



Borg, som bl. a. bestamt Kihlmans exemplar fran Lv., anser, att 

 har foreligger hybriden E. Hornemanni X palustre; detsamma galler hans 

 och Rantaniemis exemplar fran Lk. — Ok. Brenn. Obs. kallar formen 

 fran Ristijarvi! till peralsinifolium. — Ob. Exemplaret fran Palovaara 1 

 kallas f. perpalustre: Brenn. Obs. 



Angaende de nu namnda exemplaren skrifver Lindberg: Aro nog 

 alia bastarder mellan E. palustre och E. Hornemanni (alsinefolium) ; Lindb. 

 comm. Har bor dock framhallas yttrandet: »Die in dieser Gattung 



aufgestellten zahlreichen Bastardformen bediirfen zum Theil noch genauere 

 Begriindung»: Garcke p. 140. Detta galler emellertid i annu hogre grad 

 de narmast foljande hybriderna. 



M Forsitan E. Hornemanni X palustre, vide infra. 



