372 Myriophyllum spicatum. 



all sannolikhet den harstades vida allmannare M. aUerniflorum (se ofvan). 

 Fran finskt ornrade foreligger icke nagon fullt saker uppgift.] — Lapp. ross. 

 Beket. p. 562 anfor N. I. Fellmans uppg. angaende M. aUerniflorum under 

 M. spicatum. 



Sasorn fossil ar arten redan tidigare funnen i ancylusderan vid K a. 

 Viborg: G. And. p. 71 och 107. F. muricata [Neum.] ar insamlad i Sb. 

 Jorois Jarvikylft: Lindb. torfm. I p. 9, 11 och 16, jfr 1. c. p. 6 och Lindb. 

 Phyt. p. 180. Vidare uppraknas arten fran samma stalle vid Valvatos, 

 utan att det namnes nagot om formen: Lindb. Subf. p. 74 och Lindberg 

 i Medd. XXXIV p. 170. Senare ar den afven funnen i O k. Loijussuo 

 i Kuhmo [»Kuhmoniemi»] socken circa 160 m ofver hafvet: Lindberg i 

 Medd. XXXV p. 193, dar narrnare uppg. lamnas, jfr Lindb. Phyt. p. 182. 

 Yttermera uppgifves M. spicatum vara iakttagen sasom fossil ilk. Kiven- 

 napa [»Kivinebb»] vid Linnanmaki: Lindb. Phyt. p. 178 och I k. Valkjarvi 

 Vermatsujarvi : 1. c. p. 179. Under allra senaste tid ar arten afven an- 

 traffad vid Mosskulturforeningens undersokningar sommaren 1910 i prof 

 fran tva mossar i L k. Kittila och en mosse i Sodankyla: Lindb. comm. 

 Angaende artens upptradande i glaciala aflagringar, se afven Lindberg i 

 Medd. XXIV p. 102, Lindb. Phyt. p. 183 och G. And. Spatqu. p. 20—21. 



Hvad fornierna angar, anforas nagra af de aldre uppg., sasom 

 af det ofvanstaende framgar, under namnet var. marinum Lindbl. Da 

 denna form icke upptages i nyare arbeten, har jag har anfort uppgifterna 

 under hufvudformeD. 



Angaende var. squamosum Lsest. namnes: »Synes vara den form, 

 under hvilken arten upptrader inom den nordligaste delen af sitt utbred- 

 ningsomrade. Samma form traffas emellertid ofverallt, dar vaxten lefver 

 i brackt vatten, t. ex. . . . i trakten kring [N y 1.] Fagervik» : G. And. 

 p. 106. Se afven Brenn. Flor. — I litteraturen fran vart land har jag 

 f. 6. endast funnit uppg. Ob. Kemi: Zidb., jfr Brenn. Obs. — Lt. se 

 under hufvudarten. — Sannolikt ar formen ej sallsynt och nagra exemplar 

 i H. M. F. tillbora mahanda densamma — ofvergangsformer mellan denna 

 och typen aro dock talrikare. — Om var. squamosum namnes for ofrigt: 

 » Denna form har intet systematiskt varde. Exemplar, som uppkommit 

 fran ofvervintringsknopparna, ha de for v. squamosum egendomliga bladen 

 i beball nedtill pa stammen»: Lindb. comm. 



x\ngaende f. muricata [Neum.] se under artens forekomst saom fossil. 



Myriophyllum alterniflorum DC. 



In maxima parte territorii satis frequenter (—passim) 

 provenit; in Fennia maxime austro-ocei dental i rarius tamen 

 inveniri videtur. 



