Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 35, N:o 1. 401 



5 m. hoga snar. Antraffas afven, ehuru mindre ofta, inne i landet pa 

 laga angar samt stundom afven pa mer hogt belagen mark, men i mindre 

 snAr> : Palmgr. Fran granstrakten mellan Al. och Ab. skrifves: »Som 

 kandt vaxer den i sammanhangande, ytterst tata snar eller hackar utmed 

 laga strander, sa att snarets yttersta del vidtager omedelbart ofvanfor den 

 steniga strandremsan. De yttersta individerna aro oftast sma och laga 

 (eller par dm i hojd), och sedan bli de mera inat allt hogre och hogre, sa 

 att ofre ytan af det tata lofverket bildar likasom ett ned emot stranden 

 sluttande plan»: Bergr. p. 20. — Fran Sat. namnes ater: »Inre gransen 

 gar fran Yttero udden mot Kirrisanta till Rafso, dar arten forekommer 

 endast pa. yttre sidan; en enstaka lokal finnes dessutom pa Yttero pa en 

 liten stenig udde mellan Trolloura och Huvitus. Vanligen bildar haftor- 

 nen ') en 1—3 m bred, ofta afbruten zon strax utanfor alarna, men fore- 

 kommer afven mellan alarna och t. o. m. innanfor dem bland enar m. m. 

 Pa yttersta udden af Yttero finnas ytterligare nagra m 2 stora, omkr. 0,5 m 

 hoga bestand utanfor den sammanhangande zonen, och dylika bestand 

 traffas afven pa Sandholmen och pa naset emellan Herrainpaivaluoto och 

 Grasoura. Langst ute pa Kumnas! udde samt pa Sabbskar utbreda sig 

 haftornsnar ofver an storre ytor. Randstrander, stenstrander, bergskrefvor 

 (Rafso). Hojden vaxlar mellan 0,5 och 2 m. De inre och beskuggade 

 grenarna ofta borttorkade, stundom afven de yttre och t. o. m. hela bu- 

 skar. Man tick ett intryck af att vaxten ej trifves ratt val. Hvittisbo- 

 fjard pa haf sstrander ; Luvia rikligt i skargarden (E. Hermonen>: Hayr. 

 Bjorneb., jfr 1. c. p. 45, 46 och i synnerhet p. 130 afvensom Hayr. und. 

 p. 31 och Hayr. Vaxtl. — Hvad Oa. och sodra Om. angar, skrifves: Pa 

 steniga, olandiga strander trifves allmant i hela skargarden HippopJiaes 

 rhamnoides; i Wasa ser man den sallsynt pa, likartad lokal pa fasta lan- 

 det. De jamna, grasbevaxta sandstranderna i Nykarleby skargard uppso- 

 kas icke af denna torniga buske, blott pa, de yttersta holmarne tinner den 

 sadan terrang, att den kan gora sig hemmastadd: Laur. Vaxtf. p. 9. 



Artens h8jd uppgifves till 1— 3 m: Ale. III. Pa Al. kan haftornen nli- 

 gongang blifva nagot hogre (se of van). Langre norrut uppn&r den hogst 

 2 meters hojd (se under S a t.), och i nordligaste delen af sitt utbrednings 

 omrade blir den i allmanhet icke hogre an 1 m: Keckm., se afven Leiv. 

 Veg. p. 207 och 1. c. p. 96 etc. Af sistnamnda arbete framgar, att haf 

 tornen afven i O m. undantagsvis kan uppna en hojd af 3 m och en tjock- 

 lek af 1 dm. 



Hippophaes rhamnoides odlas mig veterligen sallan hos oss. 

 Harom namnes: Sallsynt, har blommat i Ob. Simo: Elf v. Ant. p. 95. 

 >Usein istutettuna puistoiesa>: Mela Kasv. V; frekvensen ofverensstam- 



') Hayren skrifver hafstornet; enligt uppgifter fran kompetent hall 

 torde haftornen vara riktigare. 



Typis impr. a |,, 1911. ^ fi 



