Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 43, N:o 1. 459* 



Simming, Theodor. 



2. Tillage till ofvanstaende forteckning. (Ibid. VI, ny ser. Ill, 

 1861, s. 192—193.) Bryol. 



3. Den hittills observerade sydligaste fyndorten for Gnaphalium 

 uliginosum var. pilulare. (Ibid. VI, ny ser. Ill, 1861, s. 192.) 

 Vdxtgeogr. 



4. Se: Nylander, W. N:o 191. 1866. 



5. Se: Carlsson, Wilhelm. N:o 2. 1869. 



Simola, Eevert Frithiof. 



1. (E.S.)Patjoja sananjaloista. (Koti jayhteisk. 1897,s.88.) Ekon.bot. 



Alustanut keskustelukysymyksen : 



2. (E. S.) Miten saataisiin vanhat ketonurmet paremmin kasva- 

 maan? Pera-Pohjolan maamiesseuran maanviljelyskokouksessa 

 28 — 29 p. kesak. 1899. (Kert. Pera-Pohjolan Maam. Seur. toim. 

 v. 1899, Oulussa 1900, s. 17—18.) ■ Afven inford i Maatal. 

 lehti 1899, s. 108 — 109. Biol. Agrik. 



3. (E. S.) Esitelma juurikasviviljelyksesta Pera-Pohjolan maamies- 

 seuran maanviljelyskokouksessa Turtolassa 29 p. kesiik. 1899. 

 (Ibid. 1899, Oulussa 1900, s. 29 — 32, 39—41.) — Afven inford 

 i Maatal. lehti 1899, s. 129—133. Agrik. 



4. Rehujuurikasvien viljelemisesta. (Ibid. 1899, Oulussa 1900, 

 s. 55—58.) Biol. Agrik. 



5. Vuosikertomus Rehujuurikasvien viljelemisesta. (Ibid. 1900, 

 Oulussa 1901, s. 72—79.) Agrik. 



6. Rehujuurikasvi-viljelyksesta. Esitelma Kemin juurikasvi-naytte- 

 lyssa 4 p. lokak. 1900. (Ibid. 1900, Oulussa 1901, s. Ill — 118.) 

 — Afven inford i Pohjanm. raiv. 1900, N:o 11, s. 1 — 3. Vaxt- 

 kemi. Agrik. 



7. (E. F. S.) Rehujuurikasvien viljelemisesta Pera-Pohjolassa. 

 (Maam. II, 1900, s. 166—168.) Agrik. 



Siven, Sigfrid Gustaf Albert. 



1. Hvilket afverknings- och skogsforyngringssatt ar med afseende 

 a Finlands natur- och nuvarande afsattningsforhallanden fordel- 

 aktigast och foljaktligen mest berattigadt? (F. Forstforen. 

 medd. I, 1879, s. 141 — 160.) Forstb. 



2. Forsok till uppskattning af sommarbetets ekonomiska betydelse 

 inom Finland och ett kort skarskadande af de olagenheter, som 

 ur forstlig synpunkt aro med betandet forenade, jiimte ett fram- 

 hallande af sattet, hvarpa betet bor utofvas for att i mojligaste 

 man forminska dess skadlighet. (Ibid. II, 1881, s. 25 — 43.) — 

 Handlar om renens, hastens och notboskapens skadliga inflytande 

 pa skogens foryngring genom betande i skogsmarker. Forstb. 

 Ekon. bot. 



