107 



mangfaldiga goromal honom sasom i3rofessor alag var det egent- 

 ligen endast det vetenskapliga sanilare- och museiarbetet som 

 intresserade honom. At detta hangaf han sig med den lidelse- 

 fulla energi som praglade hans vasen. De katedrala forelasnin- 

 garna knappade han in sa mycket som mojligt, men forlade 

 tyngdpimkten af sin undervisning till exkursionerna. Bland 

 hans elever fanns icke mer an en tanke om hans formaga att 

 lifva och intressera och om hans vanliga hjalpsamhet. Sin huf- 

 vudsakhga verksamhet forlade han dock till Botaniska museum. 

 Dar arbetade han dagarna igenom; da och da torde han till 

 och med hafva solvit dar. Till en borjan var han belt och ballet 

 hanvisad till sig sjalf. Bland de unga medlemmarna af Sall- 

 skapet funnos visserUgen flere som af intresse hjalpte till, men 

 han var icke odeladt nojd med dem. »De unga sakna ruff och 

 aro granslost slarfviga» skref han; »orthographi och ordning ar 

 for dem bara pedantism, snygghet en onodig lyx. S^lan ar 

 den baste botanist jag funnit bar, och ganska omsorgsfull och 

 kritisk i sina bestamningar.» 



Denne unge medicinekandidat blef pa hans forslag ar 1859 

 anstalld som amanuens vid Botaniska museum. Sasom tidigare 

 omnamnts hade S.^r.AN varit en intresserad medhjalpare vid 

 forkofrandet af det inhemska herbarium som Bonsdorff med 

 bitrade af Erik Niklander skapat. Efter den sistnamndes 

 dod ar 1856 • — • han skot sig pa grund af karleksgriller — syss- 

 lade han fortfarande darmed. Sagda ar utsags han ocksa till 

 Sallskapets botaniska intendent och fick dessutom ett stipen- 

 cUum for exkursioner i ostra Nyland. Han var nu den framste 

 kannaren af de inhemska vaxtsamlingarna. I december 1858 

 anmaldes for Sallskapet att han uppgjort en forteckning ofver 

 karlvaxterna och mossorna. I anslutning hartill anmodade 

 Sallskapet Nylander att ombesorja bestamningen och kata- 

 logiseringen af de aterstaende kryptogamerna. Med detta 

 arbete tog han genast itu. Det fortskred raskt. Pa marsmotet 

 1859 bestamdes att katalogens titel skulle bli »Herbariu7n Musei 

 Fennici, Forteckning ofver Finska Musei Vaxtsamling, utgif- 

 ven af Sallskapet pro Fauna et Flora Fennica och uppgjord af 

 W. Nylander och Th. S^lan». Sa skref Nylander foretalet, 



