95 



och Mannerheim hade aflidit, Nordenskiold flyttat fran 

 Helsingfors. Att skrifvelsen var uppsatt af Bonsdorff ar 

 uppenbart. Den hade foljande lydelse: 



Till Sallskapet pro Fauna et Flora Fennica. 



Da undertecknade, under de forhallanden som agde rum inom 

 Sallskapet pro Fauna et Flora Fennica ar 1849, nogsamt funno, 

 att vi icke kunde verksamt bidraga till vinnande af andamalet med 

 Sallskapets stiftelse, fattade vi efter mogen ofverlaggning, det be- 

 slut att, genom en till Sallskapet ingifven skrift, anhalla om att af- 

 foras fran antalet af Sallskapets ledamoter, skedde detta i det hopp 

 att, under en mera ansprakslos verksamhet, kunna nagot bidraga 

 till grundande af en samling af Finska naturalier for Universitetet. 

 Resultatet af var verksamhet i denna riktning tillhor icke oss att 

 bedoma. Karlek till sjalfva saken har stadse utgjort det enda mo- 

 tivet till var verksamhet, likasom vi till folje daraf, ehuru skiljde 

 fran Sallskapet pro Fauna et Flora Fennica, icke ett ogonblick upp- 

 hort att med intresse betrakta Sallskapets verksamhet i enahanda 

 riktning, emedan denna dubbla verksamhet for ett gemensamt 

 andamal, enligt var asikt, maste icke undergrafva, utan verksamt 

 bidraga till ett snarare vinnande af narmare kannedom om Fader- 

 neslandets Fauna och Flora. Sedan, pa Sallskapets pro Fauna et 

 Flora Fennica hos Consistorium Academicum gjorda framstallning, 

 numera Sallskapets samlingar af finske naturalier blifvit med Uni- 

 versitetets enahanda samlingar forenade, forklarade vi, pa forfra- 

 gan af Sallskapets nuvarande Ordforande, om vi efter samlingarnes 

 f orening ville ater intrada sasom medlemmar af Sallskapet pro Fauna 

 et Flora Fennica, att vi, lifvade af karlek till foremalet for Sallskapets 

 verksamhet, vore dartill benagne »om Sallskapet skulle yttra en 

 sadan onskan». Den 20 mars innevarande ar emottogo vi ett af 

 Sallskapets nuvarande sekreterare undertecknadt protokollsutdrag 

 af den 31 maj sistlidet ar, som vi harjamte hafva aran bifoga. 



Da vi Ukval hysa fortroende till Sallskapets uppfattning af den 

 delicata beskaffenheten af detta forhallande, och en besynnerhg 

 odets lek fogat, att samme man, hvars forhallande vid ett Sallska- 

 pets sammantrade vintern .1849, fore trades vis vallade var afgang 

 fran Sallskapet, nu afven, sasom Sallskapets sekreterare, genom 

 protokollsutdrag »f6rstandigat» oss darom, att Sallskapet funnit 

 godt samtycka, att vi ater skulle erhalla ratt, att sasom ledamoter 

 inga i Sallskapet, har hos oss uppstatt tvifvel darpa, huruvida detta 

 blifvit i berorda protokollsutdrag, uttryckt pa ett satt som ar ofver- 

 ensstammande med Sallskapets uppfattning af saken, eller pa ett 

 satt som ar ett uttryck af Sekreterarens ej mindre obekantskap med 



