75 



NylandER ater hade uppsatt foljande betankande: 



»I. Den i § 1 foreslagna utvidgningen af Sallskapets andamal 

 till »att befordra kannedomen om Natiiralhistorien i allmanhet» 

 anser jag vara alldeles onodig,- emedan det ar klart, detta tillagg 

 foriitan, att sa snart Sallskapet arbetar for dess ursprungliga 

 andamal, den Finska Faunan och Floran, det afven befordrar 

 det natiirhistoriska vetandet ofverhiitVud. En sadan utvidg- 

 ning af Sallskapets andamal som den foreslagna ar sa mycket 

 mindre nodig eller tidsenlig, som Sallskapet bar for sig ett out- 

 tomligt fait for dess verksamhet inom Finlands egna naturliga 

 granser och derfore mera behof ar, att pa detta omrade con- 

 centrera de fa och ringa krafter, som sta till disposition, an att 

 sprida dem ut i ett obestamdt universum. Ur vetenskaplig 

 synpunkt ar afven den omfattande detalj kannedomen om 

 vart lands naturforhallanden af vida hogre varde an fragmen- 

 tariska notiser fran de mest aflagsna lokaler, om ock dessa 

 notiser vore af den fullstandigaste och tillforlithgaste beskaffen- 

 het Sallskapet formadde avagabringa, ty de forbh dock alltid 

 fragmenter till dess de sammanflutit med det forut kanda d. a. 

 till dess alia mellannggande punkter blifvit utredda. Det ar 

 Finlands lage bredvid Sverige, ett af de naturhistoriskt bast 

 kanda land pa jorden, hvarmed det i geologiskt och naturhisto- 

 riskt afseende i allmanhet star i omedelbart, oskiljaktigt sam- 

 manhang, som ger okad vetenskapUg vigt och hogre intresse 

 at Sallskapets verksamhet inom eget land samt dess naturhga 

 omrade. Jag behofver ej papeka, att resultaterna deraf tillfalla 

 den naturhistoriska Geografin, alltsa Naturalhistorien i all- 

 manhet. 



Den foreslagna forandringen af Sallskapets andamal till 

 ett allmant naturhistoriskt jemte det inhemska har hkhet der- 

 med om t. ex. afven Finska Litteratursallskapet ville sla sig 

 pa stort och utstrackte sitt andamal till att befordra litteratu- 

 ren i allmanhet samt den Finska isynnerhet, hvilket exempel 

 tillrackhgen torde fortydUga andamalslosheten i ett sadant 

 allmant, svafvande andamal, som det foreslagna. 



Ar ater meningen med orden »befordra kannedomen om 

 Naturalhistorien i allmanhet» den, att popularisera denna ve- 



