72 



Adolf Moberg, nyligen utnamnd professor i fysik, finna en 

 man som atog sig det foga lockande varfvet att vara Sallskapets 

 ordforande. Sjalf skrifver han harom: »Att uppratthalla Sall- 

 skapets anseende var visserligen nagot som den nye ordforan- 

 den ej kunde ataga sig, icke ens att omedelbart deltaga i Sall- 

 skapets arbeten, men att om mojligt bevara dess existens, att 

 sasom staende utom de forra partierna soka pa hvardera ballet 

 lugna de uppretade sinnena och smaningom bemedla forsoning 

 dem emellan, samt anyo ordna verksamheten, var den uppgift 

 han foretog sig att l6sa». Den 15 mars 1850 valdes han, sjalf 

 narvarande, till ordforande med alia andras roster. 



Mansldigt att se hade Sallskapet icke kunnat gora ett battre 

 val. Professor Mobergs lugna, rattradiga och fridsamma vasen 

 gjorde honom sardeles lampHg for den delikata verksamhet 

 han atagit sig, och det maste raknas honom till stor fortjanst 

 att han med tanke pa det allmanna basta bar tradde i redet. 

 Han hade under sina studiear icke varit sarskildt intresserad 

 af naturalhistorien. Till medlem af Sallskapet hade han fore- 

 slagits strax efter den stora konflikten. Men den nya verksam- 

 heten fodde nya intressen. Det forefaller ganska trohgt att 

 det intresse for foreteelserna i den organiska naturen, som tog 

 sig uttryck i den omfattande verksamhet professor MoBERG 

 senare utofvade vid sammanstallandet af de fenologiska an- 

 teckningarna i landet, kan aterforas till impulser inom Fauna- 

 Sallskapet. Rent af rorande verkar det att i protokoUen lasa 

 att han till Sallskapets forfogande stallde samUngar af insekter, 

 araknider, mollusker och vaxter som han somrarna 1851 — 53 

 gjort pa Aland. 



Da den nya ordforanden forsta gangen presiderade den 15 

 mars 1850 aterupptogs det bordlagda forslaget om nja, stadgar. 

 Darvid afgafvo assessor Rabbe och Nylander skriftUga be- 

 tankanden darofver, hvilka bar in extenso meddelas sasom be- 

 lysande for den datida uppfattningen. 



Den forra hade sammanfattat sina anmarkningar pa fol- 

 jande satt: 



»l:o Anledningen till de nya stadgarne uppgifves vara for- 

 dndrade tidsfdrhdllanden sedan den 2 Juni 1829 da de forra 



