63 



Efter antecknandet haraf och sedan Consistorium beslutat, att 

 under de af Professorn Bonsdorff bestamda vilkor, emottaga Pro- 

 fessorens ofvanniimnda foraringar, samt Herr Rector, efter det fraga 

 blifvit vackt att daroni hos Universitetets Hoge Canceller och Vice 

 Canceller anmala, men Professoren sadant sig undanbedt med af- 

 seende dara att ifragavarande foraringar af Professoren icke ansagos 

 fortjanta af sadan uppmarksamhet, a Consistorii vagnar betygat 

 Professorn Universitetets erkansla och tacksamhet for annamnda 

 gafvor, beslot Cons, darjamte att of van berorda Cataloger skuUe 

 pa Expensefondens bekostnad for Archivets raloiing afskrifvas; att 

 ifran Aiiatomiska Fonden borde utanordnas at Ingenioren von Wright 

 108 Rubel och at Vaktmastaren Silwan, Conservators Bitradet Hak- 

 lin och drengen Lundstrom hvardera 3 Rubel silfver samt att hos 

 H. K. Majestat i underdanighet hemstalla om nadig tillatelse for en 

 hvar, att inom Finland portofritt fa afsanda vetenskapliga remisser 

 till Universitetets samlingar.» 



Denna rika och med verklig artistisk fullandning preparerade 

 samling kom gifvetvis att sasom konkurrent stalla sig vid sidan 

 af Sallskapets samling. Verkan var icke sporrande, utan, sa- 

 som professor MoBERG sager, den att »den valvilja och bevagen- 

 het, allmanheten forut hyste for Sallskapets samling och be- 

 vittnade genom dit insanda bidrag, nastan fuUkomligt under- 

 grafdes, ja, snart sagdt tillintetgjordes». 



Tillsvidare marktes detta dock icke, men pa annat hall fore- 

 fanns en hotande spanning. 



Professor af Tengstroms halsotillstand hade lange icke 

 varit det basta. Redan ar 1846 hade han, bilaggande ett lakare- 

 intyg, anhallit om ett ars tjanstledighet, event, afsked med 

 full pension oaktadt han ej fyllt 60 ar. Tjanstledigheten be- 

 viljades och slutligen den 26 februari 1847 afven det begarda 

 afskedet; dock skulle han kvarsta som prefekt for Tradgarden 

 intill dess bans eftertradare blifvit utnamnd. Ocksa sasom Sall- 

 skapets ordforande kvarstod han. Den lediga professuren soktes 

 af alia lararne i naturalhistoria vid Universitetet, Sahlberg, 

 F. Nylander och Wirze:n, men endast den forstnamnde blef 

 inom utsatt tid fardig med sitt specimen. Detta underkandes 

 emellertid pa grund af det utlatande som professor E. J. Bons- 

 dorff darofver afgaf. Efter diverse omgangar (se Eefving, 



