60 



uppdrag att i egenskap af prefekt medverka vid utgallringen 

 pa Museum. Historien om denna till sina detaljer och till sitt 

 efterspel foga uppbyggliga episod i Zoologiska museets historia 

 hor icke hit, men slutet blef att mer an en fjardedel af de redan 

 uppstallda daggdjuren och faglarna maste sasom skadade och 

 for de andra farUga kasseras. Sin rapport afslutade Konsisto- 

 riets kommitterade, professorerna Nervander, Ii^moni och 

 BoNSDORFF, med ett forslag att exemplaren af fjallrafven och 

 flygande ekorren skuUe sasom erkandt finska skankas till Fauna- 

 Sallskapets samhngar, men hartill ansag sig Konsistoriet icke 

 hafva skal att samtycka. Haraf kan man se att man vid Uni- 

 versitetets Zoologiska museum dittills alls icke lagt an pa att 

 samla inhemska djurformer. 



Den finlandska fagelsamhngens forhistoria borjar pa Sall- 

 skapets arsmote 1846. Da erbjod ingenior vOn Wright Sall- 

 skapet sasom gafva 30 arter faglar i 42 exx. »med forbehall 

 att desamma ma pa Sallskapets bekostnad fa af ingenieuren 

 sjalf uppstallas pa det satt han funne lamphgast*. Under ena- 

 handa villkor forarades 17 arter faglar i 21 exx. af amanuensen 

 AF Tengstrom, hvilken vid denna tid fUtigt samarbetade med 

 V. Wright. Vi forsta forbehallet, da vi erinra oss att v. Wright, 

 sasom redan namndes, foregaende sommar varit rest till Stock- 

 holm, dar han tilltalats af de museala anordningarna. »Och fann 

 Sallskapet skaUgt denna foraring mottaga, under forutsattning 

 att samlingen harigenom komme att pa ett andamalsenhgt satt 

 forkofras)). De forarade faglarna ofverfordes i augusti 1846 till 

 Sallskapets museum, men darmed tyckes det hafva forbhfvit. 



Da nu professor Bonsdorff, som fran unga ar varit intres- 

 serad af naturalhistoriska samhngar och som uppskattade 

 deras betydelse, under varvintern 1847 sag den forstorelse som 

 ofvergatt samhngen af de icke-finlandska djuren och betankte 

 att det icke fanns den ringaste garanti for att Fauna- Sallska- 

 pets samhngar skulle vardas pa ett battre satt — var det da 

 underhgt om han, handlingskraftig som han var, beslot att 

 sjalf skapa och varda ett nytt inhemskt museum. En utmarkt 

 lokal hade han harfor att tillga: det fysiologiska auditoriet, 

 som var onodigt stort for den medicinska ahorarekretsen. En 



