57 



begaran om rum i dess akter for Sallskapets gjorda antecknin- 

 gar, »sa mycket hellre, som ej allenast Sallskapets fosterlandska 

 och vetenskapliga syftemal ar med Societetens eget nara for- 

 enadt, utan afven den Societeten medgifna profningsratt i 

 afseende a offentUggorandet af Sallskapets inlamnade arbeten 

 lamnade densamma tillracklig sakerhet darpa att kostnaden 

 icke komme att ofverstiga hennes tillgangar». Inom Sallskapet 

 tillsattes nu en redaktionskommitte, bestaende af intendenterne 

 med ordforanden sasom praeses. Manuskript infloto mer an 

 man kunnat vanta, och redan 1848 utkom sasom ett bihang 

 till Finska Vetenskaps-Societetens Acta men som en sjalfstan- 

 dig volym med egen titel det forsta haftef af »Notiser ur Sall- 

 skapets pro Fauna et Flora Fennica f6rhandlingar» 306 sidor 4:o. 

 Det inneholl: Anmarkningar om tvenne med Parus Sibiricus 

 Gmel. forvexlade Mesarter af C. Lundahi., Mutillidae, ScoUi- 

 dae et Sapygidae boreales af W. Nylander, Helsingforstrak- 

 tens Fogel-Fauna af M. v. Wright, Bidrag till Finlands Fj aril- 

 Fauna af J. M. J. AF Tengstrom, Adnotationes in expositio- 

 nem monographicam Apum boreaUum af W, Nyi^ander, Hel- 

 minthologische Beitrage af C. Lundahl och Strodda Anteck- 

 ningar af W. Nylander och M. v. Wright. Med undantag 

 for ett kort referat af Ei,iAS Fries' ar 1845 utkomna Summa 

 vegetahilium Scandinavice och en upprakning af intressantare 

 vaxtfynd i Osterbotten, inalles 5 ^/g sidor, var innehallet af detta 

 hafte belt zoologiskt, en efterverkan af professor Sahi^bergs 

 lararegarning. Lundahi, och v. Wright hade personhgen statt 

 under bans inverkan. Det samma kan knappast sagas om Ny- 

 ivAN^DER och AF Tengstrom, men den forres arbeten om hy- 

 menoptera, den senares om lepidoptera ansloto sig komplet- 

 terande till Sahi^bergs coleopterskrifter. 



Att en dyUk pubhkation kunde astadkommas maste natur- 

 Ugtvis i hog grad starka Sallskapets fortroende till sig sjalf samt 

 sammanfora och sporra de fa arbetarna. Men viceordforanden 

 doktor Sahi^berg drog sig undan. MeningsoUkheten mellan 

 honom och Sallskapet i fraga om pubhkationssattet hade, sa 

 skulle man tycka, icke behoft framkalla nagon schism, men 

 viceordforanden deltog icke mer i Sallskapets sammantraden 



