56 



insamlandet af naturalster till sitt hufvudsyfte och dess till- 

 gangar ej heller medgifva publicerandet af de naturalhistoriska 

 iakttagelser dess medlemmar antecknat, Sallskapet dock kom- 

 mit i erfarenhet utaf att sadana anteckningar af varde ofta 

 forekomma, foreslar ordforanden, det Sallskapet ma till Finska 

 Vetenskaps-Societeten inga med en anhallan att i dess utgif- 

 vande akter och under sarskild rubrik fa infora sadana af Sall- 

 skapets medlemmar gjorda iakttagelser, som befunnes vara 

 for Finlands fauna och flora upplysande. Med ofvervagande 

 af denna framstallning, stadnade Sallskapet vid det beslut att 

 till Finska Vetenskaps-Societeten inga med en sa beskaffad 

 anhallan, som har f6reslagits.>> 



Forslaget hade som synes vackts af ordforanden pa fram- 

 stallning af intendenterna, men det kan icke vara nagot tvifvel 

 om att det bland dessa var Nyi^andER som, medveten om sin 

 arbets- och skaparekraft var upphofsmannen till det hela. 

 En reservation mot Sallskapets beslut gjordes af dess viceord- 

 forande, adjunkten Sahlberg. Han ansag att da Sallskapet 

 mojhgen framdeles komme att utgifva egna pubUkationer 

 detsamma icke nu borde sasom sadant upptrada och binda sig 

 vid Societeten. Nagra fardiga bidrag hade ju Sallskapet icke 

 nu att anmala, och da Societeten belt sakert framdeles liksom 

 hittills garna skulle trycka afhandhngar som af enskilda per- 

 soner inlamnades, blott de voro fortjanstfuUa, och detta lika 

 garna som om de gingo i Sallskapets namn, sa syntes den fore- 

 slagna atgarden ratt obehofhg. Det kunde ocksa ifragasattas 

 hurmdda den icke var af den utomordentUga vikt att darom 

 endast pa arsdagen kunde beslutas. Doktor Sahlberg synes 

 bland de nio medlemmarna hafva varit ensam om sin asikt. 

 For de ofriga lag det synbarhgen vikt darpa att skrifterna icke 

 blott trycktes, utan trycktes i ett sammanhang sasom utgangna 

 fran Sallskapet. 



Det var onekhgen en god varsel for framtiden att pa detta 

 samma mote Nylander till Sallskapet kunde forara ett exem- 

 plar af sin just fardigtryckta myr-monografi. 



Finska Vetenskaps-Societeten emottog forslaget valvilligt 

 och tillkannagaf sig med verkhgt noje skola villfara Sallskapets 



