52 



men 1 840 och reste till Sverige, dar han vistades inemot tva ar i 

 Stockholm och Upsala, dels forberedande sig for den medicinska 

 banan, dels studerande botanik for E1.IAS Fries. Under dennes 

 inverkan beslot han egna sig at botaniken, och utredningen af 

 den finska floran torde da hafva foresvafvat honom sasom ett 

 lefnadsmal. Sommaren 1842 undersokte han, resande pa egen 

 bekostnad, i botaniskt afseende vissa delar af Ryska Karelen 

 och Ryska Lappmarken anda upp till Ishafvet. lakttagelser 

 under denna resa och under tidigare farder inom landet ned- 

 lade NyIvAnder i sitt specimen for docentur Spicilegium plan- 

 tarum fennicarum I (1843), dar han for ett hundra mindre all- 

 manna arter lamnar uppgifter angaende deras utbredning i 

 Finland. Sistnamnda ar blef han docent i botanik, samt af- 

 lade medicine kandidatexamen. Det forefaller som om han icke 

 skulle hafva tagit nagon synnerHgen verksam del i Sallskapets 

 lif , atminstone namnes han sallan sasom vid motena narvarande, 

 men namnda ar utsags han till intendent for de botaniska sam- 

 lingarne, hvarjamte han, sasom redan sades, erhoU ett under- 

 stod af 300 rbl. b. a. for en botanisk resa till ostra delarna af 

 landet och ryska gransen, hvarvid at honom sjalf lamnades 

 ratt att bestamma de orter han ville besoka. Under denna 

 exkursion hade han sallskap af den svenska botanisten J. Ang- 

 strom, senare kand som en framstaende bryolog. Af Nylanders 

 obestridUga formaga hade Sallskapet emellertid foga gagn, 

 ty han uppehoU sig mest pa resor. For att folja El,ias Fries 

 rad att narma sig de ryska botanisterne ansokte han sistnamnda 

 ar ett af de understod som gafvos for studier vid de ryska uni- 

 versiteten, och aret darpa fick han stipendiet fornyadt for 

 ytterligare ett ar. Han studerade nu i S:t Petersburg, dar han 

 afven mars 1844 — ^juni 1846 hade nagot slags anstallning vid 

 botaniska tradgarden, at hvars direktor statsradet F. G. L. 

 Fischer han tillagnat sitt ofvannamnda specimen. I Helsing- 

 fors uppeholl han sig blott under korta besok. Sommaren 1844 

 var han ater upprest till Ryska Lappmarken. Hans inten- 

 dentbefattning inom Sallskapet skottes under hans franvaro 

 af vikarier. Hosten 1846 aterkom han. Han anmalde da 

 som gafva till Sallskapet en samUng af alger fran Ishafvet, 



