28 



Afven daggdjuren voro foremal for mycket intresse, men 

 saval pa grund af faunans artfattigdom som manga arters 

 svaratkomlighet voro bidragen till denna afdelning vida farre. 

 Flere sallsynta daggdjur skanktes af intresserade personer i 

 landsorten. Landshofding Stjernschantz i Uleaborg fora- 

 rade, utom den redan namnda fjallrafven, en bafver, fangad 

 i Kemikyla ar 1832, ett af de sista exemplaren som antraf- 

 fats i vart land; en annan gang en lefvande filfras, hvilken 

 lange och val holls lefvande hos vice-ordforande och darefter 

 ofvertogs af ordforanden tills den slutligen aflifvades och upp- 

 stoppades. Dessa tva rariteter vardades med sarskild omsorg. 

 En lefvande igelkott och en lefvande utter skanktes af ofver- 

 intendenten Nii,s Nordenskiold, men uttern fick tillfalle att 

 undkomma. Bland ofriga gifvare ma namnas E. J. Bonsdorff, 

 haradshofd. baron C. R. MEI.LIN, kammarradet G. G. Norden- 

 SVAN, doktor C. R. Ehrstrom och magister A. E. Granfeet. — 

 Nar tillfalle erbjods att uppkopa ett svaratkomligt storre dagg- 

 djur (elg, varg, raf, grafsvin) begagnades detta. Ar 1836 bestall- 

 des ett par renar jamte kalf af pastorsadjunkten Eman. Koe- 

 STROM i Muonionniska, och ar 1839 uppkoptes en lefvande 

 bjorn fran Janakkala for att uppstoppas. 



Bland kuriosa ma namnas att formenta bastarder af katt 

 och kanin insandes lefvande, men det befanns att de mer och 

 mer narmade sig »kattslaktets normalform.» 



Samlingen af daggdjur och faglar gaf, sa omhuldad den an 

 var, anledning till mycket bekymmer. Exemplaren dari, pre- 

 parerade som de voro af amatorer utan tillrackUg sakkunskap, 

 forstordes latt af allehanda skadeinsekter. Tid efter annan 

 maste exemplar utmonstras sasom odugliga, och ar 1838 sag 

 Sallskapet sig tvunget tillsatta en sarskild kasseringskommitte 

 for att profva hvad som icke langre kunde i samlingen kvarsta, 

 och resultatet blef att 32 exx. faglar Hksom ocksa 14 exx. dagg- 

 djur kasserades. 



Ofriga vertebrater beaktades mindre, sasom ganska natur- 

 ligt var, men redan 1829 anskaf fades nagra storre glasburkar 

 for amfibier och fiskar, och 1836 voro skapen for spritsamhngen 

 fardiga, till sin nedre del sa inrattade att aggsamUngen dar 



