att odla en mangd utlandska vaxter for fargeriernas behof likasa, 

 och pa samma satt gick det med manga andra vackra planer. 

 Planteringarna af amerikanska vaxter invid Abo fingo for- 

 falla och en allman afmattning intradde i de ekonomiska straf- 

 vandena. Men intresset for studiet af naturen, vackt till lif 

 af hoppet om ekonomiska fordelar, fortlefde oberoende af tan- 

 ken pa vinst. En jamforelse mellan den akademiska litteraturen 

 fran 1700-talets senare decennier och den fran 1730- och 1740- 

 talen utvisar detta tydligt. De talrika sockenbeskrifningarna 

 med deras omvaxlande innehall, de meteorologiska och feno- 

 logiska iakttagelserna utvisa vid sidan af de mer ekonomiska 

 afhandhngarna nya tankestromningar i naturalhistorisk rikt- 

 ning. De naturhistoriska studierna vid Akademien befordrades 

 yttermera da ar 1777 genom donationer af professoren Joh. 

 Haartman och sedermera bergsradet Johan Hisinger en ny 

 lararetjanst inrattades, namhgen en kombinerad medicine ad- 

 junktur och botanices demonstratorbefattning, en tjanst som 

 narmast afsag att bibringa de bhfvande lakarne de nodiga in- 

 sikterna i botanik och droglara. Till forste innehafvare af denna 

 tjanst utnamndes 1778 Carl Niclas Hellenius. At honom 

 ofverlamnades ocksa ar 1780 varden af den botaniska tradgar- 

 den hvarjamte han fick sate och stamma som professor i Kon- 

 sistorium. Detta i anledning daraf att Kongl. Majestat efter 

 Kalms dod 1779 till hans eftertradare med fullkomUg afvikelse 

 fran Konsistoriets forslag utnamnt adjunkten i lagfarenhet 

 Salomon Kreander, hvilken var belt och ballet frammande 

 for naturalhistorien. Da demonstratorsbefattningen var for- 

 lagd inom Filosofiska fakulteten och da de fordringar som i 

 afseende a medicinsk undervisning stalldes a dess innehafvare 

 icke voro stora, sa blef demonstratorn de facto en larare i bota- 

 nik. For zoologien var det mindre val stalldt. Visserhgen hade 

 genom en annan donation af professor Johan Haartman in- 

 rattats inom Filosofiska fakulteten en prof essur i naturalhistoria 

 och veterinarvetenskap, en prof essur, inom hvars laroomrade 

 zoologien gifvetvis var afsedd att spela en dominerande rol 

 och till hvars forste innehafvare utnamndes (1786) donators 

 systerson Gabriel Bonsdorff, hvilken vid denna tid sysslade 



