Den forsta naturalhistoriska skrift, grundad pa egna iaktta- 

 gelser, som i Finland offentliggjorts, ar den Gatalogus plantarum 

 som medicine professorn vid Abo Akademi Ei,ias Til,i,andz 

 ar 1673 utgaf ofver Abo-traktens vilda och odlade vaxter. Det 

 var i sin egenskap af lakare och med tanke pa sina elever som 

 TiLLANDZ skrifvit detta arbete. Det drojde sedan tre fjarde- 

 dels sekel innan vid Akademien naturalhistorien erholl en offi- 

 ciellt erkand stallning sasom en sjalfstandig vetenskap. Detta 

 intraffade ar 1747, da dar liksom tidigare i Upsala inrattades 

 en professur i naturalhistoria och ekonomi. Visserligen afsags 

 darmed mindre att framja naturalhistorien sasom sadan an att, 

 riket och dess ekonomi till fromma, soka utnyttja det vetande 

 som vetenskapens idkare forvarfvat sig om den lefvande natu- 

 rens alster, vaxterna och djuren, men da, sasom af professurens 

 benamning framgick, dess innehafvare maste vara en natural- 

 historiker, sa fick dennes vetenskap dock en helt annan bety- 

 delse och stallning vid Akademien an tidigare, da den betraktats 

 som en del af den allmanna naturlaran eller fysiken eller af me- 

 dicinen. Det allmanna intresse som vid denna tid skanktes 

 »ekonomien» harrorde innerst fran en astundan att bota de 

 skador krigen fororsakat. Att forhoppningarna harvidlag forst 

 knotos vid naturalhistorien berodde visst darpa att denna 

 stod de nordiska landernas modernaring, jordbruket, narmare 

 an ofriga vetenskaper det gjorde, och att just vid denna tid 

 naturalhistorien, tack vare Linnes verksamhet, som skaffade 

 honom och bans land varldsrykte, vackte ett intresse och ut- 

 ofvade en tjusning, som strackte sig till de mest ohka lager af 

 samhallet. Och hksom Linne, fastan reformator af natural- 

 historien i dess helhet, framfor allt var botanist, sa blef det 

 ocksa framst till botanisterna man htade for ekonomiens upp- 



