113 



gjorde att Nylanders ))lickar dock riktades mot det senare 

 Iiallet, sarskildt pa Ryska Lappmarken, detta vidstrackta 

 omrade dar efter Jakob Fellman pa 1830-talet och Fredrik 

 Nylander ett decennium senare ingeii finlandsk natiirforskare 

 rort sig. En undersokning af detta omrade skulle bringa okad 

 klarhet rorande den gamla fragan om Finlands naturalhisto- 

 riska grans i oster. Detta omrade borde nu i ett slag under- 

 sokas af tva samtidiga expeditioner. Den ena skulle ofver 

 Uleaborg, Kuusamo, Kantalahti och Imandra fara till Kola 

 och sedan exkurrera langs Ishafvets strand anda till norska 

 gransen, den andra skulle genom Petrosavodsk och Ryska 

 Karelen fardas upp till Hvita hafvet, besoka Solovetskoi och 

 sedan hufvudsakligen taga de ostra delarna af Lappska halfon 

 till fait for sina undersokningar samt slutligen hamna i Kola 

 afven den. Planen hade en omisskannelig hkhet med den som 

 NORDMANN 1849 foreslagit, men nagra betankligheter uttalades 

 icke nu, tvartom. Sju hugade exkurrenter anmalde sig, Sall- 

 skapet kunde disponera ofver tva ars rantemedel; denna summa 

 var dock ej tillracklig for ett sa stort foretag, men Nylander 

 utverkade i Konsistoriet ett tillskottsanslag af 300 rbl ur Hen- 

 ningska fonden. Till Kola skickades licentiat Karsten och 

 student N. J.. Fei.i.man (begge botanister), till Hvita hafvet 

 studenterne G. Selin (botanist och zoolog) och K. E. Inberg 

 (entomolog) med 275 resp. 300 rbl; en femte deltagare stud. 

 Alfr. Heikel blef till Nylanders stora ledsnad forhindrad 

 att folja med till Hvita hafvet. 



Efter alia dessa arbeten och anordningar i hemlandet ansag 

 sig Nylander kunna atervanda till sina forskningar i Paris. 

 Han ansokte tjanstledighet for det stundande lasearet, tillika 

 foreslaende att docenten i Upsala J. E. Zetterstedt skulle 

 forordnas att skota de botaniska forelasningarna och det all- 

 manna herbariet medan S^lan skulle taga hand om tradgar- 

 den och finska museum. Helt sakert afsag Nylander med detta 

 forslag ett framjande af den botaniskk under visningen, enar 

 den anordning som forut vidtagits, da han haft tjanstledighet, 

 namhgen att Nordmann skott professuren, endast varit en 

 meningslos formalitet, och enar nagon kompetent vikarie 



8 



