118 



och fjaskandet». Och da pa arsdagen yttrades nagra minnesord 

 om den bortgangne kamraten, intygade ban att denne agde 

 »jamte gedigna botaniska stiidier afven fortraffliga zoologiska 

 kunskaper samt i ovanlig grad det ordningssinne och den han- 

 dighet som da det galler en naturhistorisk samlings uppstallande 

 utgora de dyrbaraste och oundgangligaste egenskaper». 



Bearbetningen af skordarna fran 1861 fortskred emellertid, 

 och de befunnos vara ganska rika. Nylander ansag sig om 

 dem kunna saga att de sammanlagda »tvifvelsutan aro de be- 

 tydhgaste som nagonsin af nagon botanist eller nagon botanisk 

 expedition blifvit fran arktiska regioner hemf6rda». Att detta 

 dock endast var borjan insag han, och han planlade for som- 

 maren 1863 nya exkursioner at samma hall. De medel Sallskapet 

 kunde disponera, 200 rbl, gafvos at student Th. Simming, hvil- 

 ken gjort sig kand som en dugUg samlare, for botaniska exkur- 

 sioner i Onega-Karelen; det var Sallskapets mening att han 

 skulle ansluta sig till en af Geologiska sallskapet i Petrosavodsk 

 planlagd exkursion, hvarom apothekaren Gunther rapporterat. 

 Med honom foljde student A. H. Kui^lhem, botanist afven han, 

 pa bekostnad af Universitetet, och detta anslog, likaledes pa 

 forslag af Nylander, en summa af 300 rbl at student Fei^LMAN 

 for fortsatta undersokningar af Ishafskusten och Kola half on. 

 Ett mindre understod gaf Sallskapet pa Nylanders forslag 

 at studenterne F. Sieen och J. P. Norrein, 25 rbl at hvarje, 

 for exkursioner inom Asikkala socken, »detta sa mycket helke 

 som de redan forut riktat Sallskapets samlingar med vardefuUa 

 bidrag fran namnda socken». 



Nagra pubhkationer voro icke nu under pressen, men en 

 lifUg verksamhet radde med samhngarnas ordnande och bestam- 

 mande. Nyeander hoppades att en tillbyggnad till Universi- 

 tetshuset snarhgen skulle fas till stand sa att museerna finge 

 battre utrymme och att den pa zoologiskt hall radande splitt- 

 ringen skulle upphora — man torde erinra sig att den inhemska 

 fagelsamhngen var forlagd till Anatomiska inrattningen — och 

 ett enhethgt Finskt museum komma till stand, hvilket skulle 

 verka maktigt sporrande och attraherande. 



AUt tycktes lofva det basta for framtiden. Men vid oktober- 



