127 



han till Helsingfors, och efter Nordmanns afskedstagande tog 

 han foljande ar i besittning prefektbostaden i Botaniska trad- 

 garden. 



Hastigt lefde sig den nya professorn in i de frammande 

 forhallandena, hvilka for en handelskraftig natur som bans 

 erbjodo ett rikt arbetsfalt. Inom Sallskapet dar, som vi sett 

 MOBERG var ordforande, formedlade S^i.an sammanhanget 

 med det forflutna. Det var till fullfoljandet af bans tidigare 

 planer som varen 1866 ett zoologiskt och ett botaniskt rese- 

 stipendium a 400 mark anslogos lediga for undersokning af 

 Karelska naset, bvilket borde till de minst kanda delarna af 

 landet; de gafvos efter ansokan at studerandene John Sahl- 

 BERG ocb A. J. Malmberg. Samtidigt erbjods, pa forslag af 

 LiNDBERG och S^LAN at landskanslisten J. 0. Bomansson 

 och forstmastareeleven J. P. Norrlin ett understod af 200 

 mark at hvardera for botaniska undersokningar i deras hemort, 

 Aland resp. Tavastland. I synnerbet den forra af dessa skulle 

 sarskildt rikta sin uppmarksamhet pa mossorna. Af denna 

 vaxtordning kunde professor Lindberg nu anmala den ena 

 n3d?;omlingen till landets flora efter den andra, uppdagade 

 dels af honom sjalf, dels af andra som, da de fingo sina sam- 

 lingar granskade af en kannare, sporrades till nya anstrangnin- 

 gar. Genom forevisningar af olika slag lifvade ban dessutom 

 sammankomsterna. Vid arsmotet 1866, da professor Moberg 

 anhalbt att blifva fran ordforandeskapet befriad, utsags Lind- 

 berg till Sallskapets ordforande, i hvilken egenskap han anda 

 till sin dod den 20 februari 1889 kvarstod. Den nye ordforandens 

 forsta atgard, som blef af en mycket stor betydelse, var att 

 genomdrifva att Sallskapet skulle regelbundet sammantrada 

 den forsta lordagen i hvarje manad under universitetstermi- 

 nerna »i syfte att sammankomsterna skulle blifva talrikare 

 besokta afversom att dess medlemmar skulle blifva i tillfalle 

 att nagon tid forut bereda sig pa f6redrag». Sjalf foregick ban 

 med godt exempel och formadde afven andra att upptrada; 

 det ofverenskoms till och med om foredrag som skulle hallas 

 pa det foljande motet. Harvid berordes icke alltid den in- 

 hemska faunan eller floran, utan afven amnen af allmant in- 



