131 



hvars noggranna undersokning intresset for faderneslandets 

 kannedom borde vara den ratta diiffjadern. For att i nagon 

 man undvika att denna gransfraga, hvarom redan forut inom 

 Sallskapet blifvit tvistadt, allt fortfarande skulle forblifva 

 ett stridsapple, forklarade ban sig villig att uppstalla de ifraga- 

 varande samlingarna sa att de komme att utgora ett slags bi- 

 hang till den inhemska samlingen, hvarigenom det blefve latt 

 att framdeles stalla dem pa deras ratta plats. Diskussionen 

 harom blef liflig och rackte nastan hela kvallen. Professor 

 LiNDBERG och doktor S^lan framhollo tillvaron i dessa trak- 

 ter af en naturhistorisk grans och dess foretraden framfor den 

 pohtiska. Professor Maklin bestred detta. Hade ban nojt sig 

 harmed tycker man att Sallskapet eller atminstone eftervarlden 

 kiinnat respektera bans asikt och noja sig med den anordning 

 han foreslagit. Men under diskussionen yttrade ban att for 

 alia de tusental mark som Universitetet utbetalat ur Henningska 

 fonden Universitetets systematiska sambngar ej erballit mer 

 an inemot 100 exemplar. Detta grundfalska pastaende, som 

 svarbgen kan hafva bbfvit gjordt emot battre vetande, matte 

 hafva berott darpa att han, ehuru prefekt for alia zoologiska 

 samhngarna, alldeles ingen aning hade om de mycket bety- 

 dande inhemska insektkollektioner som under de foregaende 

 aren inlamnats sarskildt af magistrarna Lundstrom, Palmen 

 och Saheberg, att med ett ord den finska samUngen alls icke 

 existerade for honom. Att han harvid tillat sig personbga ut- 

 fall emot magister Saheberg forbattrade ej bans sak. Fragan 

 di'ogs ut. Dar uttalades beklaganden och dar afgafvos protester, 

 och slutet blef att Sallskapet enhalligt antog ordforandens 

 forslag »att lata saken hvila tills mera materiaUer hunnit sam- 

 las for att faktiskt afgora den vetenskapbga sidan daraf» och 

 att professor Maklin, som lofvat delgifva Sallskapet sitt an- 

 di-agande, senare vagrade att gora detta. Da professorn i zoo- 

 logi hade lamnat detta mote, hade han sa godt som definitivt 

 vandt Sallskapet ryggen. Nar han senare nagon sallsynt gang 

 visade sig pa ett mote, dartill foranledd af nagon sarskild orsak, 

 betraktades han af de yngre med en hemlig rysning sasom en 

 den dar icke hade godt i sinnet mot Sallskapet. 



