140 



standigheter som tidigare berorts att blifva zoologiens framsta 

 malsman inom Sallskapet. Dess vice-ordforande doktor Malm- 

 GREN var visserligen zoolog, men ban togs i ansprak for adminis- 

 trativa varf i samhallet, hvilka inom kort aflagsnade honom 

 fran Sallskapet och vetenskapen. Det var genom amanuensen 

 Palme;ns atgoranden, som de a Zoologiska museum befintliga 

 finlandska samlingarna smaningom sammanfordes. Enligt 

 tidens sed hade ban utvalt sig en specialgrupp till studium — 

 det var bladsteklarna — men bans bag drogs snart till fragor 

 af allmannare art. I bans beromda doktorsdisputation »0m fag- 

 larnas flyttningsvagar» framtradde bans geografiska intressen; 

 under en studieresa i Tyskland bangaf ban sig at morfologiska 

 ocb utvecklingsbistoriska undersokningar, ocb bemkommen 

 reformerade ban den akademiska undervisningen i zoologi, 

 bvilken ban sasom ordinarie professor skotte fran 1884 till 1908. 

 PAI.MENS produktion som zoologisk forfattare var icke be- 

 tydande efter det ban blifvit professor — i Sallskapets Acta 

 finnes icke en rad af bans band for bvilken ban ar utsatt som 

 auktor — men ban samlade omkring sig ocb bjalpte en talrik 

 skara af arbetande larjungar. Sa godt som enballigt valdes ban 

 till Sallskapets ordforande efter det att professor Lindberg 

 skattat at forgangelsen (1889) ocb professor S^lan, som Sall- 

 skapet, i tacksam bagkomst af bans langvariga verksambet, 

 efter bonom utsett till ordforande, onskat draga sig tillbaka 

 (1892). Huru ban af de yngre uppfattades ser man af det tal 

 som vid Sallskapets 75-ars fest till bonom bolls af doktor A. 0. 

 KiHLMAN. Afven af detta ma bar ett utdrag meddelas. Efter 

 att bafva erinrat om professor Palmens fortjanster som larare 

 ocb om det personliga forballande, som uppkom mellan bonom 

 ocb eleven, yttrade talaren: 



»Vi bafva vant oss att vid varden af Sallskapets angelagen- 

 heter bos var ordforande finna samma lefvande intresse, samma 

 ofortrottade astundan att vagleda fortjansten, uppmuntra 

 medelmattan, att visa afven den ringare begafningen en plats 

 for nyttig verksambet. Ingen ansats till positivt arbete bar 

 beboft sakna ordforandens valvilliga stod ocb sakkunniga rad, 

 ofta nog bar afven materiellt understod frikostigt meddelats. 



