148 



initiativ den anordning vidtagits att, innan de egentliga motes - 

 forhandlingarna begynna, ett foredrag af icke alltfor speciell 

 natur halles, till hvilket allmanheten liar fritt tilltrade, och med 

 gladje bar man sett att dessa tillfallen tagits i akt. 



Den arbetsfordelning inom Sallskapet, som stadgarna fast- 

 slog genom angifvandet af sarskilda tjansteman med olika alig- 

 ganden hade tidigt visat sig vara otillracklig. Nar »Notiserna» 

 planlades, skapades, sasom vi hafva sett ett nytt organ, ett 

 redaktionsutskott, bestaende af ordforanden och intendenterna. 

 Bestamningen harom aterupplifvades 1861, hvarvid afven sekre- 

 teraren blef medlem af Granskningsutskottet, som det nu kal- 

 lades; benamningarna vaxlade: man talade afven om Tryck- 

 nings- ellerRedaktionskommitten. Detta var borjan till en orga- 

 nisation som efter hand antog allt storre fasthet. Utskottets 

 befogenhet fastslogs ar 1869 salunda att det egde ratt att vid- 

 taga nodiga redaktionsandringar af manuskripten utan att 

 Sallskapets tillstand dartill behofdes, men att, sa snart utskottet 

 och forfattaren icke kunde enas eller fraga blef om ogillandet 

 af en af handling, det slutliga afgorandet skulle forbehallas Sall- 

 skapet. Vid arsmotet sagda ar utvidgades Tryckningskommit- 

 ten; det beslots att den skulle besta af tre zoologer och tre bota- 

 nister, af dem ordforanden och intendenterna sjalfskrifna. — 

 Nagra ar senare intraffade en liten konflikt. Sallskapets majori- 

 tet gaf forst Redaktionsutskottet ratt gentemot magister John 

 Sahi^berg i fraga om vissa stilistiska och typografiska andrin- 

 gar i bans af utskottet el jest godkanda af handling om Finlands 

 Coleoptera carnivora, men medgaf sedan »af konsideration for 

 f6rfattaren» arbetets tryckning utan att alia andringar blefve 

 gjorda. Efter alia missforstand, reservationer och justeringar 

 slutade det hela med seger for utskottet. Som en foljd af denna 

 erfarenhet beslot Sallskapet pa arsmotet 1873 omfatta ett af 

 sekreteraren magister Brenner vackt forslag att ofverlata 

 sin beslutanderatt i dylika fragor at ett forstarkt redaktions- 

 utskott*, hvartill pa arsmotet tre ledamoter utom de ordinarie 

 skulle valjas, och beslots tillika att detta forstarkta utskott 



