149 



vore beslutfordt med sju medlemmar och att de tre nytillkomne 

 medlemmarna tillika skuUe vara suppleanter i kommitten. 



Inom Sallskapet liksom inom hvarje annat samfund, dar 

 medlemmarna tillhora manga olika aldersklasser, hade natur- 

 ligtvis de aldre och mer sakkunniga medlemmarna varit de 

 bestammande. Da dessa, liksom motesdeltagarena ofver hufvud, 

 voro fataliga, gestaltade sig ofverlaggningarna helt enkla, men 

 med stigande antal och med storre meningsskiftningar blef det 

 icke alltid latt att vid sammantradena komma till en tillfreds- 

 stallande losning af en eller annan fraga. Icke sallan gjorde 

 sig for Sallskapet ett behof kannbart af en forberedande ut- 

 redning utofver den som ordforanden vanligen presterade; och 

 det blef i regeln Tryckningskommitten som fick sig dylika till- 

 falliga uppdrag anfortrodda vid sidan af sitt egentliga aliggande. 

 Men ar 1888 beslots att Tryckningskommitten »nu och framde- 

 les» egde afgifva forberedande utlatande om ansokningarna om 

 understod for exkursioner. Det torde framst hafva varit er- 

 farenheter af dessa slag som ledde till det foreslag om revision 

 af Sallskapets stadgar som 1894 framstalldes af doktor A. 0. 

 KiHLMAN. Uppdraget att verkstalla denna revision lamnades at 

 en kommitte bestaende af Sallskapets samtliga tjansteman, 

 herrar Palmen, Elfving, R. Boldt, v. Pfaler, Arrhenius, 

 LevandER och KiHLMAN, samt professor S^i.an. Det forslag 

 till nya stadgar som denna utarbetade antogs pa arsmotet 1894 

 utan storre meningsskiljaktighet. Professor J. SahlbERG 6ns- 

 kade att till § 1 som fick lydelsen »Societas pro fauna et flora 

 fennica har till andamal att befordra kannedomen af Finlands 

 djur- och vaxtvarld» skulle fogas »genom att insamla alia slags 

 finska organiska naturalster och forskaffa sig uppgifter ro- 

 rande dem samt dessa offentliggora». Och doktor Rob. Boldt 

 ville bibehalla den gamla men af kommitten strukna bestam- 

 ningen »ej ma ledamot flere an ett ambete pa en gang innehafva» 

 hvarigenom tydligen afsags att forhindra en otillborlig makt- 

 koncentration. De nya stadgarna, affattade bade pa svenska 

 och finska, stadfastes den 10 oktober 1894. De an i dag begag- 

 nade tvasprakiga kallelsebrefven uppsattes nu. 



I sak hafva dessa stadgar med sina tjugotva paragrafer 



