178 



ar 1899 en justering gjorts: a ena sidan har det forefallit rik- 

 tigt att gransen fran Svir flyttas mot norr till de trakter dar 

 moranlandskapet begynner; a andra sidan ansluta sig till de 

 Karelska provinserna trakterna narmast oster om Onega sjon 

 och Vig-floden, medan forst langre bort den ryska naturen be- 

 gynner. 



Denna forsta del af Herbarium Musei Fennici, hvilken som 

 sagdt endast behandlade karlvaxterna, efterfoljdes ar 1895 

 af en andra del, innehallande mossorna. Den var vasentligen 

 byggd pa det bestamningsarbete professor Lindberg iitfort. 

 Bladmossorna voro sa godt som belt och ballet redigerade af 

 doktor V. F. Brotherus, aterstoden af dem, lefvermossorna 

 och Sphagna af kamrer J. 0. Bomansson. Den utvisade att 

 antalet kanda mossarter sedan 1859 fordubblats. — En kata- 

 logisering af lafsamlingen paborjades pa 1890-talet, hvarvid 

 KiHLMAN och E1.FVING stallde sig till Norrlins forfogande, 

 men arbetet afstannade, innan de hogre lafvarne blifvit ge- 

 nomgangna, infor de svarigheter som de kritiska formerna 

 erbjodo. Manga ar senare gjordes en hanvandning till doktor 

 Vainio i sjite att forma honom utfora detta arbete, men 

 ban forklarade sig icke hafva tid att pa ett satt, som tillfreds- 

 stallde honom sjalf, gora det. — Hvad svamparna betraffar 

 hade man 1867 beslutit anmoda landets enda svampsamlare 

 och -kannare, doktor Karsten, att utfora katalogiseringen; 

 den inhemska svampsamlingen skickades langt senare till Mus- 

 tiala, dar den af honom ar 1883 granskades, men nagot vidare 

 atgjordes icke. Den bild af Finlands svampflora som katalogen 

 hade skankt skulle icke heller mycket hafva skiljt sig fran den 

 som Karstens mykologiska arbeten gifva. — Algerna hafva 

 fortfarande forsummats. Den ansats till ett studium af sot- 

 vattensformerna som Elfving pa 1870-talet tog fullfoljdes icke. 

 Forst mot slutet af seklet yppade sig en ny forskare K. E. Hirn, 

 som aterupptog deras studium, men en fortidig dod afbrot bans 

 lofvaride forskarebana. 



Understodandet af samlareverksamheten tedde sig fran 

 forsta begynnelsen som en af Sallskapets fornamsta uppgifter, 



