187 



I 



och den snart utkommande »Ofversikt af Finlands och den 

 Skandinaviska halfons Cicadaner» tyckes gransen utgoras af 

 Nordsjon, ja, for nagra sjnies till och med denna begransning 

 vara for trang. Delta allt kan otvifvelaktigt vara mycket godt, 

 mycket fortjanstfullt — men manne det verkligen tillhor Fauna 

 et Flora Fennica?)) Denna gensaga framkallade nagra ar senare 

 ett uttalande af professor Lindberg, som kraftigt hafdade den 

 allmant vetenskapliga synpunkten gentemot den nationella. 

 »Den innersta och ursprungliga karnan for alia vara strafvan- 

 den maste nodvandigt allt framgent forblifva utredandet af de 

 naturalhistoriska data vi patraffa i eget land. Oss tillkommer 

 det att i forsta hand bearbeta den finska faunan och floran, 

 men kunna och bora vi under detta arbete ej af ensidighet, 

 vare sig i vetenskapligt eller sa kailadt nationellt hanseende, 

 tillsluta vara ogon for analoga och upplysande foreteelser, 

 blott emedan de ej aro rent inhemska.» Samma uppfattnings- 

 satt har allt vidare blifvit radande inom Sallskapet. Af af- 

 handlingarna i dess skrifter behandla de fiesta den inhemska 

 faunan och floran, men dar inga afven omfattande monogra- 

 fier som hanfora sig till hela vart jordklot, dar finnas arbeten 

 i hvilka finlandska och skandinaviska forhallanden i ett sam- 

 manhang behandlas, och dar finnas arbeten om Bleldnge, om 

 Estland, om Kaninhalfon, om sodra Sibirien. Fastan det icke 

 blifvit tydhgt utsagdt, torde Fennoskandia och de sig dartill 

 narmast slutande trakterna hafva betraktats sasom ett ratt- 

 matigt arbetsfalt, Att plats i Acta en gang beredts en afhand- 

 ling om floran i ett sa fjarran liggande land som BrasiUen be- 

 rodde uteslutande pa omojhgheten att pa nagot annat hall fa 

 det ifragavarande arbetet, mot hvars forfattare Sallskapet 

 kande sig forbundet, tryckt inom en viss bestamd tid; nagot 

 prejudikat har detta icke varit. Tvartom afbojdes nagot senare 

 tryckningen af en af samma forfattare skrifven afhandling om 

 afrikanska lafvar. 



Om salunda Sallskapets arbetsfalt icke blifvit inskrankt 

 till den areal af var jords yta som vid dess stiftande afsags, 

 sa har icke heller sjalfva arbetet belt bibehallit sin ursprungliga 

 syftning, utredandet af faunan och floran. 



