191 



Ytterligare fastslogs detta den 13 maj 1921, da Sallskapet 

 enhalligt beslot att till protokollet gora foljande uttalande som 

 dikterats af ordforanden docenten PalmgrEN a egna och a 

 sekreteraren docenten Linkolas vagnar: 



»F6rsamladt till sitt sista arsmote fore sekeldagen, i akt- 

 ningsfullt erkannande af hundraarigt arbete och gangen tids 

 vetenskapliga strafvan och vinning, orubbligt hafdande dess 

 hittills gallande mal, men af hafd forpliktadt att halla blicken 

 riktad framat i strafvan att folja utvecklingens lopp, beslu- 

 ter Societas pro Fauna et Flora Fennica att for framtiden 

 strafva att vara ett sallskap for faderneslandets zoologiska 

 och botaniska forskning i hela dess vidd.» 



Vid affattandet af de nya stadgarna 1856 hade Sallskapets 

 staende fond fixerats till 3 000 rbl (=12 000 fmk). Rantan a 

 denna summa samt det arsanslag af 800 mk som af statsmedel 

 for tryckning beviljats 1861 och som 1868 fornyades for ytter- 

 ligare fem ar — ■ i forbigaende ma har antecknas att Sallskapet 

 efter utgangen af den forsta femarsperioden icke ansag sig 

 kunna begara anslagets fornyande emedan alia pengarna annu 

 icke atgatt till tryckning — utgjorde Sallskapets nervus rerum. 

 Den okade produktiviteten i slutet af 1860-talet stallde emel- 

 lertid storre fordringar an forr pa medel, sa att Sallskapet 1871 

 icke allenast icke sag sig i stand att ansla understod for exkur- 

 sioner utan nodsakadt att hos Regeringen anhalla om ett till- 

 skott af 700 mk till tryckningsanslaget, hvilket ocksa beviljades. 

 I Sallskapets historia aterkommer standigt och ater fragan 

 hvarifran pengar skola tagas att betala tryckerirakningarna 

 och att mojliggora exkursioner, men pa olika satt ha svarig- 

 heterna ofvervunnits. 



Vid 50-arsfesten hade tva af de kvarlefvande stiftarne, 

 Rabbe och Sanmark, donerat hvardera ett tusen mark. Fraga 

 vacktes att hela denna gafva sasom ett minne af gifvarene 

 skulle kapitaliseras for att framdeles bilda en resefond, men 

 det upplystes att Sallskapets tillgangar icke medgafve detta 

 och att doktor Rabbe just afsett ett forhjalpande ur den nu- 

 varande forlagenheten, hvarfor half ten af gafvan anvandea 



