192 



for att betala en tryckerirakning, medan den andra halften, 

 med doktor Sanmarks samtycke, fordes till staende fonden. 

 Dock finner man att det till tryckeriet utbetaldta beloppet 

 senare betraktats som ett forskott och ofverforts till staende 

 fonden. Denna tillvaxte afven genom andra gafvor. De bagge 

 redan namnda jamte den tredje annu kvarlefvande stiftaren 

 kamreraren Wegelius forbundo sig namligen i en den 1 maj 

 1872 daterad skrifvelse att arligen erlagga till Sallskapets kassa 

 venhvar tjugu mark, och, tillade de, »vaga vi darjamte harhos 

 uttala den onskan att, for beframjande af Sallskapets for ve- 

 tenskapen, fosterlandet och bildningen sa nyttiga verksamhet, 

 afven ofrige af Sallskapets medlemmar, hvilkas tillgangar det 

 medgifva, ville benaget, utofver den en gang for alia erlagda 

 inskrifnings- eller ledamotsafgiften, arligen den 1 maj ihag- 

 komma Sallskapet med nagon frivillig gafva egentUgen for att 

 harmedelst forhoja Sallskapets annu nog knappa staende fond». 

 En insamling i detta syfte sattes genast i gang af ordforanden, 

 som foregick med godt exempel. Vid arsmotet 1873 anmaldes 

 att fmk 793: 86 influtit genom gafvor af 52 personer. Bland 

 dessa fanns afven en utlandsk ledamot, doktor 0. Nordstedt 

 i Lund; for resten funnos dar alia stand och formogenhetsvillkor 

 representerade; bidragen vaxlade mellan 2 och 100 mk. Afven 

 de foljande aren fortsattes harmed, och nagra aldre herrar 

 hollo troget i anda in pa 1880-talet, sa att ett par hundra mark 

 arligen inflot. Ordforanden var Uksom professor C. R. Sahi,- 

 BERG i tiden mycket intresserad for den staende fondens till- 

 vaxt. Man finner icke af handUngarna att den skuUe hafva 

 vuxit pa det satt stadgarna foreskrefvo genom beslut af Sall- 

 skapet pa arsdagen. Det forefaller som om ordforanden eller 

 Tryckningskommitten i dess helhet med skattmastaren helt 

 familjart skuUe ofverenskommit att till densamma ofverfora 

 en del af arsinkomsterna. Pa detta satt hade den 1886 kom- 

 mit upp till omkring 27 600 mk. Vid stipendie utdelningen 

 namnda ar gjordes en anmarkning om detta tillvagagaende, 

 och darefter formarktes icke nagon vidare tillvaxt af fonden. 

 I stadgarna af 1894 fastslogs dess belopp till 28 000 mk och 

 darvid forblef det anda till 1916, da Sallskapet, ater glomskt 



