Acta Societatie pro Fauna et Flora Feunica, T, 51, N:o 1. 121 



togos 1904 och 1906; 1913 och 1914 fOrekom den Ster taml. rikligt p& 

 samma lokal. Detta forh&Uande kan kanske i sin m§,n fOrklara de ej 

 sallan motsflgande nppgifterna om artens forekomst och frekvene i nar- 

 Hggande omr&den. Och enftr vattenvaxterna de eenare &ren varit foremSl 

 for ett intensivare studium an fOrr, finner man m&handa S,ter hari fOrkla- 

 ringen till att nyare uppgifter i allmanhet ange en hOgre frekvens fOr 

 desamma. 



Af de exemplar, som 1917 funnos i H. M. F, ir&a K a u s., Kk. och 

 Lappland, buro endast t\k exemplar frSn LI. blommor (se ofvan); de 

 Cfriga voro eterila. 



T a. Framh&llas bOr uppg.: InfOrd i Valkea-Mustajarvi vid Mustiala: 

 Levander i Acta XXVllI N:o 1, Kuopio 1906, p. 6. 



Lim. Hibina vid stranden af Imandra: Mela PI. i Of vers.; exem- 

 plaret torde 8t& narmast f. tenuis. — Lt. Vid mynningen af Lutto : Enw, 

 ann.; m&handa behOfver uppgiften bekraftas. 



Linkola betecknar U. vulgaris som en af kulturen [mycket] svagt 

 gynnad apophyt: Link. Stud. p. 264. 



En afvikande form antecknade jag fr&n Ken. Suistamo Loimala, ee 

 Hjelt Ant. p. 64, dar formen beskrifves. Denna form fores numera till 

 U. ijitermedia X vulgaris, men har tidigare g§,tt under olika benamningar. 

 Exemplaren fr^n Songerlaks anees dock af Lindberg vara »en svag vor- 

 den, otypisk U. vulgaris*: Lindb. comm. 



Artens monograf Fr. Kamienski sSrskiljer i Bullet, intern, de I'acad. 

 d. ecienc. de Cracovie Dec. 1899 p. 505 (—510) enligt referatet i Bot. Not. 

 1900 p. 81—82 fOljande former : a) magtiiflora i hela Europa, med under- 

 formerna 1) brevieornis och 2) calcarata, b) parviflora (vanlig), c) crassicaulis 

 (vanlig) d) heterovesicaria (mindre vanlig) och e) brevifolia (mycket vanlig). 



U. vulgaris hybridiserar i Finland med U. intermedia. 



Utrleularia vulgaris f. tenuis Seel. 



Faucis tantiirn tocis lecta ; distributio nondum accurate distincta est, 



Sa., Sb, Kon., Lk.: Mela Kasv. V, jfr Mela Kasv. IV, dar formen 

 upptages frSn S a. och S b. 



S a. Parkkarila [>Barkari]a>] nara Villmanstrand: Sselan! i (Prot. 4, 

 XI, 1882) Medd. IX p. 152-153^), dar formen beskrifves. [L. c. star ge- 

 nom ett tryckfel »hufvudlika> i st. f. huflika: Ssel. ann. PA grund haraf 

 upptages U. neqlecta som r: Brenn. Flor.] — Kl. »Sortavala Helyla, marka 

 suo lahella Helmijarvea», >Sortavala Tuoksjarvi vesiojassa jarven SW 

 rannalla*: Pesol. 



Sb. lisalmi Keli: M. & J. Sahlberg! med anteckning »en finare 



') Under namn af U, tieglecta Lehm. 



