Acta Societatis pro Fauna et Flora Feiiiiica, T. 51, N:o 1. 97 



Det fOrtjanar framh&Uas, att Focke p. 324 upptager (hybrida?) mel- 

 lanformer mellan Rhinanthus maior och Bh. minor. S&dana former kunde 

 kanske antraffas afven hos ose, dS, de enligt Schmaihausen fOrekomma 

 kring S:t Petersburg. Det bor emellertid ibigkommae, att de m&nga for- 

 merna af A. miJior ocb A. maior dA annu icke voro earskilda. 



Om kollektivarten Rhinanthus crista galh L. foreligga fOlj. uppgifter: 

 Til).; Till. Icon. 130 enl. 0. Hjelt Nat.; Kalm ; »in pratis fq>: Prytz cont.; 

 »in pratis et paecuis siccis per totam patriam upqiie in Lapponiam eubal- 

 pinam, versus septentricnem inrmaculatus evadit>: Wirz pi. off., jfr ftfven 

 Led. Ill p. 265-266. — Ob. allm.p&akenenar: Jul. p. 288. — Lapp. fenn. 

 >per silvaticam partem Lapponiarum suec. p, sed in inferalpinis . . . 

 Fiumarkiae . . . ubique frequentius, unde etiam adscendit iuxta ripas flu- 

 minis Tana ad templum Utsjokense copio8iu8>: Wahlenb. p. 165; >ubique»: 

 Fellm. Lapp. — Lapp. ross. »ubique>: Fellm. Ind. — A. Nyl. anvfinder 

 visserligen namnet Rhinanthus crista galli, men earskiljer dock Rh. minor. 

 Om kollektivarten fOreligga vidare ^tskilliga data i fenologiska o. a. arbe- 

 ten, men p& deesa torde det ej vara skal att bar ing^. Att Wablenbergs 

 uppgifter till etOrsta delen afse Alectorolophus [t Rhinanthus t] minor [inch 

 var. groenlandicus], frambfilles sarskildt i Kiblm. Ant. Detsamma galler 

 naturligtvis ocke^ J. Fellmans uppgifter. Afven flertalet ofriga uppgifter 

 afse val sistnaninda art; jag bar emellertid ansett det vara skal att an- 

 fOra dem under det namn, under bvilket de publiceiats. 



Med stOd af Sternecke kr 1901 publiceiade monografi [Sterneck, J. 

 v. Monographie der Gattung Alectorolophus, Abb. der zool.-bot. Ges. in 

 Wien, Bd I, h. 2, 1901] yrapekade Kiblman vid mCtet den 7 februari 1903, 

 att bland de exemplar, som tidigare gatt under namnet Rhinanthus minor, 

 olika former kunna sarskiljas, se Medd, XXIX p. 94. Vid behandlingen 

 af dessa former i Conspectus bar jag belt ocb ballet stOdt mig pS, Lind- 

 bergs bestamningar. Dock bar jag kallat dem varieteter, medan Lindberg 

 betecknar dem som underarter. 



FOrutom dessa former, bvilka upptagas under sarekild rnbrik, om- 

 namnas fdlj. 



C. H. Ostenfeld skrifver i maj 1904: >Alt hvad jeg bar set fra Fin- 

 land af denne art borer til »f. vittulatus Gremli*. (Anteckning i H. M. F.) 



Var. angustifolius Nyl. »circa Fagervik>: His.; mojligen afses var. 

 stenophyllus . 



Om bufvudformen namnes: sForma typica (dentibus coroUae non 

 violaceis) rarissime apud nos creecit>: Scbedae II p. 140. For dfrigt fdre- 

 ligga endast fOljande uppg. om denna form. Nyl. Kyrkslatt Kuntun ang 

 vid Juusjarvi tills, med A. minor t. vittulata: Lindberg! — [Lk. »Vid 



Typis impr. "|, 1920. 7 



