48 Veronica longifolia f. maritima. 



(st r): His.!; fqq : W. Nyl. — Ka. Lavansaari : E. Nyl. Ber.!, 

 cfr Brenn.; p: Blom. — Ik. st fq: Malmb. 



Sat. in maritimis: Malmgr. — Kl. fq ad litora rupestria 

 Ladogae: Fl. Kar.; in insulis in Ladoga extra Rami: Linden. 



Oa. in maritimis: Malmgr.; [Kasko et Kristinestad] fq in 

 taeniis: Linden Bot.; p in litoribus maritimis: Laur. Vaxtf., cfr 

 1. c. p. 12. 



Om. st fq in maritimis: Hellstr.; st fq [in maritimis]: Tenn. 



Ob. Uleaborg etc.: Zidb.; p in maritimis: Brenn. Obs., 

 quem 1. inspicias; in litoribus maritimis p secundum totam 

 Oram maritimam, inprimis in taeniis exterioribus: Keckm., cfr 

 I. c. p. 13; Kemi: M. Castren p. 338; »ad litora Tornensia 

 cresc. (et in Lapponia adhuc non reperta)»: Wahlenb. p. 4, cfr 

 Wahlenb. Fl. Suec. p. 7, vide etiam supra et infra. — Kk. ad 

 Oram occidentalem Maris albi: Fellm. Anteckn. I p. 521. 



Lapp. fenn. a Fellm. Lapp, enumeratur; Utsjoki: S. 

 Castren p. 354; Varangria australis in maritimis inter frutices 

 et in petris p: Arrh. ant.; Varanger fq, Paatsjoki [»K16sterelf»^ 

 etc., omnis V. longifolia in Finmarkia ad banc varietatem 

 pertinet: Th. Fries p. 183. 



Lapp. ross. fq: Fellm. Ind.; p in maritimis: N. L Fellm., 

 spec, (male conservatum) lectum ad sinum Kolaensem! 



D& f. maritima ingalunda ar sallsynt i hafstrakterna och vid La- 

 doga, har jag upprMknat speciella fyndorter for densamma endast for 

 8&vidt deaea finnas anfOrda i den tryckta litteraturen. Det bor emellertid 

 framh§,llas, att nagra otvetydiga uppgifter fr&n o8tra delarna af Lapp. ross. 

 (Lv., Lp. och Lm.) ej fOreligga. 



Af Linn^, Wahlenberg m. fl. betecknades V. maritima som en sar- 

 skild art, af Wahlenberg dock med tvekan. Senare kallades den i all- 

 manhet V. longifolia var. maritima (sa t. ex. i Herb. Mus. Fenn. II p. 89). 

 Manga yngre forfattare och eamlare aarskilja den alldeles icke, som ocks& 

 framg&r af det foregSende. Ehuru denna f. maritima nappeligen ar mera 

 af vikande fr&n V. longifolia an denna arts ofriga former (jfr redan Wahlenb. 

 Fl. Suec. p. 7, anfdrd ofvan under V. longifolia), har jag med hansyn till 

 namnets historiska betydelse gifvit densamma en sarskild rubrik. 



Fran det inre Finland foreligga endast ett par aldre uppgifter, som 

 dock knappt torde afse den form, som nyes behandlats har ofvan. — Sat. 

 Huittinen [»Hvittis>]: Car. p. 23. — Ta. Hauho: Herk. p. 57. 



Ob. Hogst egendomlig och sakerligen utan grund ar uppg.: »Orten 

 harstammar frin Tyskland; ar i Sverge fOrst funnen p^ Grason, men har 



