236 Stachys eilvatica. 



publicam inter Pitkanlahti! et Korsumaki, Jynkii in luco ad 

 Petosenlampi, Sarkilahti in luco 1900 (Terasvuori) [et denique] 

 Uuhmaki in declivi rivi prope viam publicam : Link. Lis.; Kuo- 

 pio (!) Hirvilahti prope rivum a stagno Levaiampi: Budd. muist.; 

 Kaavi Siikajarvi ad sinum Salakkalahti [spec. leg. Kotilainen!] 

 contra Likosaari, Nilsia Tahkomaki (in pago ad templum) ad 

 rivum Loutteinen!, in vicinitate eiusdem et ad »Huutavan Ho- 

 loma»!: Kyyhk. litt., cfr de loco ultimo Kyyhk. kasv. p. 58, 

 vide etiam Kyyhk. Suom. p. 23. — Kb. Tohmajarvi ([A. E.] 

 Arppe): Chyd., spec, legit U. W. Telen!; Tohmajarvi Everila: 

 Hjelt; Tohmajarvi Kemie Piilovaara in luco Aconiti: Link, 

 comm.; Tohmajarvi Kemie: L. Oesch!; Pielis: Woldstedt!; r 

 [Pielisjarvi] ad pedes montis Koli subdominans — sp : Axels. 

 Putk. — Kon. r Perttiniemi, Dvorets, Mundjarvi: Norrl. On., 

 cfr Giinth. p. 46; Kusaranda : Kihlm.!, cfr Herb. Mus. Fenn. II 

 p. 143; in 4 insulis parvis prope Klimetskoi [»Sennoguba>]: 

 Caj., cfr Cajander & Lindroth in Medd. XXV p. 25. 



PI. Finl. exs. N:o 340^ Ab. Lojo SOLhem loco umbroso 

 inter frutices leg. Lindberg, N:o 340'' Ab. Vihti Laukkamaki 

 in nemore leg. A. Heikel. 



Storsta delen af Finl. och Lappl.: Fries; i vart flora-omrade ar af- 

 standet mellan nordgraiLsen for Si. silvatica och Lappmarken mer an 3 

 breddgrader. — Ok. Stachys silvatica uppraknas bland arter, som icke 

 iakttagits i Sotkamo: Kyyhk. maap. p. 57. — O b. [Uleaborg] Toppila 1885 

 och 1886 foga talrik, Kemi 1888: Zidb., jfr Brenn. Obs ; barlaet, annoterad 

 frau och med hosten 18S5 hvarje aommar i Kemi stad, Simo Kallio 1892: 

 Keckm. — Tydligen tillfallig; nagon uppgift trkn senare tid (1890-talet) 

 foreligger ej. 



St. sili-atica upptages afven fran Kton.: Mela Kaev. V. 



Linkola betecknar St. silvatica som hemerophob: Link. Stud. p. 281. 



Som fossil ar arten funnen vid [Nyl. Pyhajarvi] Sortback och [KI. 

 Sortavala] Helylajoki, afvensom [Sat. Ikalis] Kovelahti och Parkanoujoki 

 (Herlin) inom furuzonen: G. And. p. 124, jfr Herlin p. 161 och 167. Se- 

 nare ^.tminstoDe vid Ik. Rautu Raasuli: Lindb. Subf. p. 74. 



Om hybrideu med St. palusiris se langre fram. 



Stachys palustrls L. 



In australi et media Fenniae parte pierumque satis 

 Jrequenter provenit; ad septentrionem versus usque ad 64^ 



