Acta Societatis pro Fauna et Flora Feunica, T. 51, N:o 1. 299 



ad lac. Porrjavr! in ripa rivuli et prope pag. Voroninsk ! ad 

 rivulum sterilis tantum : Kihlman. 



PI. Finl. exs. N:o 855 Nyl. Kyrksliitt in udo prato in 

 pago Osterby leg. Edit Lindstrom, N:o 856 Nyl. Kyrksliitt in 

 margine stagni Mustjarvi leg. Lindberg. 



Al. st fq: Bergstr. och Arrh. & K.; et fq-fq: Bergr. — Ab. fq — stfq: 

 Arrh. Ann.; Korpo Uto r [»2»]: Efel. p. 106; »Mt ja Pt ok Caj Kasvist. — 

 Nyl. [Helsingfors] utrotad under de senaste decennierna: Breun, F6r, 

 p. 134; [Hogland] r, Tytareaari : Brenn., ee afven Sselan i Medd. XXV p. 78. 

 — Ka, fqq: Blom. — Ik. st fq: Malmb. — Sat. p — st fq. Hvittis- 

 bofjard fq: Hayr. Bjorneb. — Ta. fq — st fq: Borg Tiet.; st f q : Wainio 

 Tav. or. — Sa. fqq (cpj: Hult. — Kl. st fq: Hann. — Kol. fq fqq: Elfv. 



Sb. fqq: Mela och M. & J. Sahib. — Kb. fqq: Axels. Potk. — 

 Kon. »fqq, in Saoneshje et Reg. occ. fq»: Norrl. On. — O m. (st fq— )fq: 

 A. L. Backm. Fl. p. 97; fq-fqq: Parv. Oul. — Ok. fqq: Must, och 

 Brenn. Obs. — Kp. fq — fqq: Bergr. Ant. — Ob. fqq: Leiv., Brenn. Obs., 

 Keckm. och Eantaniemi ; vid Torne^ alf endast st fq: Hjelt & H. p. 110 not. 



Af de uppgifter, som angifva en lagre frekvensgrad, fortjana de 

 fr&n Al. att sarskildt papekas, 6k arten mahanda ar miudre allman dar 

 an annorstades. Afven folj. uppgifter torde i detta sammanhang aga ett 

 visst intresse: »in Runsala insula prope Aboam . . . et in Alandiae ripis 

 tanta huius reperiatur copia quantam paludes et ripae vix capere possunt*: 

 P. Elfving, Dissertatio medica de Trifolio aquatlco, Abo 1724, p. 9. — Detalj 

 uppgifter om utbredningen ingS, bl. a. fran Nyl. Hayr, Stud. p. 168, O a. 

 Laur. Vaxtf. p. 10, Ob. Leiv. Veg p. 202, se afven Breun. Obs. Om ut- 

 bredningen i Kuus. skrifves: »Sakert m (a) i hela norra Kuns. s&val i 

 sjoar, S.ar och backar nara stranden, som pa mer eller mindre forsumpad 

 mark, afven p3, fjallens toppar»: A. L. Backm. comni.; karr allman: 

 W. Brenn. FOrt. 



Menyanthes uppgifves forekomma ymnigt bl. a. af folj. forf.: Caj. 

 Kasvist., Hayr. Stud. p. 168 (Nyl.) [»vanl. rikl.»], Stenr., O. Brand, p. 98 

 (Sb. Pieksamaki), Axels. Putk., Kyyhk. (Sb. och Ok.), Parv. Oul., dar 

 narmare uppgifter lamnas : >muodo8taen josk. . . . kasvu8toja>, Kyj'bk. 

 Suom. [ivalifita aika runsaastikin*], Bergr. Ant.; st cp: Borg Tiet.; st 

 pc — cp: Hayr. Bjorneb. 



Linkola betecknar Menyanthes som hemeradiaphor: Link. Stud. p. 278. 



Se vidare om denna art Medd. XXVI p. 52-53, L. Y. 1900 p. 53 

 och Bot. Not. 1900 p. 141. 



Som >fossil ar vattenklOfvern mycket allman och finnes pa ea godt 

 Bom alia uodersokta lokaler>: G. And. p. 105, jfr 1. c. p. 20, Lindb. Phyt. 

 p. 178 och Lindb. subfoss. in Atlas p. 55 och 56; se afven A. L. Backm. 

 Torvm. p. 160-161. 



F. paradoxa Fr. ar sallsynt. FOlj. uppg. fOreligga. Ab. Lojo Lylyis 



