Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, T. 51, N:o 1. 399 



Nyl. Om forckorasten i Nurmijarvi sages: »Kasvaa autioiksi jato- 

 tyilla pcUoilla joskus niin runsaasti, etta paikka kukkimisaikaan iiayttaa 

 aivan violetilta»: Steur. — Kb. se under Ok. 



Om. I Soini vida allraannare an foljande art [C. patula]: A. L. 

 Backm. Fl. — Ok, Om utbredningcn i sodra delen af denna provins och i 

 norra delen af Kb. skrifves: »Tama laji tuskin on yleinen Suoraenseliin saloilla 

 (Rautavaaran pohj. ja Sotkamon etela-osissa), koskapa en muista nahneeni 

 sita siella kuin ]:ssa paikassa: Heinajoen vuolukivikallioilla Sotkamossa. 

 Viljellymrailla seuduilla Valtimon Aholassa (cpp) ja Sotkamon Komulassa 

 oli sita jo runsaasti. Kuhmoniemellakaan se tuskin on varsin jdeinen ai- 

 nakaan pohjoisosissa: Katerman kylan Riihivaaraan asti oli sita monin 

 paikoin, mutta siita pohjoiseen olen sita merkinnyt ainoastaan Konapin 1. 

 Mutta arvatenkin on se tavattavissa monin paikoin rauuallakin, koska se 

 Suomussalmella ei ole (juuri) harv<nainen»: Kyyhk. litt. 



[(L. ent.) C. rotundifolia uppraknas bland arter, som saknas kring 

 Kaaresu'anto : L. L. Laest. p. 290.] 



Linkola betecknar C. rolundifolia som en af kulturen starkt gynnad 

 apophyt: Link. Stud. p. 260, jfr 1. c. p. 332 och Link. Stud. IL Afven W. 

 Brenner betecknar arten som apophyt: W. Brenn, Vaxtg. 



C. rotundifolia varierar som kandt betydligt. Sa namncs: »C. rotundifo- 

 lia L. findet sich in Finland in nicht geringerer Mannigfaltigkeit als in Mit- 

 teleuropa» : Wit. p. 204. ForHtom de former, som har nedan behandlas 

 under sarskild rubrik, markas ett antal andra, om hvilka spridda uppgifter 

 foreligga. — De i flora-omradets nordliga delar insamlade exx. af hufvud- 

 formen uppraknas af Wit. (p. 205 — 207), som dar tillika anger skiljekarak- 

 tarerna mellan dessa exx. och /. lapponica. Se harom originaluppsatsen. 

 Lindberg namner emellertid: »apud nos tantum n scdbriuscula crescit»: 

 Schedae II p. 148. 



Afven af denna art siirskiljer Mela Kasv. [llj fornierna caerulea («) 

 och alba; den senare kallas riktigare af flere forf. albiflora v. Post. Den 

 hvitblommiga formen ar visserligen ej synnerligen sallsynt, men det ar dock 

 vilseledande att sasom i Mela Kasv. Ill beteckna den som st fq [»jy»]. 

 Folj. uppgifter har jag antecknat. Al. Geta nara kyrkan: Hultherb.; [Foglo] 

 Jerso: Samuelss. p. 131. — A b. Korpo r Korpogard, Skofatt, Kopois: 

 Ekl. comm.; Lojo Vohls: Ch. E. Boldt! — Nyl. Kyrkslatt [»Kirkkonummi»] 

 Boback 1910: Hid. comm.; Helsinge Domarby st cp: Link, comm.; p: Sael 

 0. Nyl.; [Hogland] Lounatkorkia: Brenn. Till. p. 37; a toppen af Pohjakor- 

 kia med hufvudformen : Saelan i Medd. XXV p. 78. — Ik. Valkjarvi Pa- 

 suri: Lindberg!; Sakkola »kirkolta kaakkoon 1 paik. muutama yks., Oja- 

 niemessa 1 yks.»: Hid. comm. 1921. 



Sat. (r): Hjelt. — Sa. »Savonlinna ja Saaminki joskus nahty oppil. 

 herbarioissa» : Budd. muist. — Kl. Suistamo Shemeikka pec: Link. comm. 

 — Kol. Muuromi: Lindroth & Cajanderl 



Tb. Rautalampi »Ison-Pappilan riihen luona 1902'>: Link. — Sb. 

 [Kuopio] (rr) Vaajasalo 1900 (K. Terasvuori): Link. Lis.; »ei ole ko\'in 



