T^a jag for mer an 14 ar tillbaka, efter afslutad kurs vid 

 Evois Forstinstitut, bosatte mig a den aflagsna ort, hvars 

 fagelfauna jag i det foljande forsokt skildra, var det i framsta 

 rummet samlarintresset som afgjorde mitt val. Att jag skulle 

 sla mig ned nagonstades i Lappland foil sig belt naturbgt 

 — jag hade under tvanne tidigare resor till Kuusamo och 

 till Ponoj pa Kolahalfon fatt smak for den lapplandska fjall- 

 naturen — , ocb bland de orter, som kunde komma ifraga, 

 ansag jag Muonio af manga skal, icke minst pa grund af det 

 r3i<te for fagelrikedom orten forvarfvat sig, som den lamp- 

 ligaste. Det visade sig visserligen snart att mina forhopp- 

 ningar i mer an ett afseende varit ofverdrifna, isynnerhet 

 de forhoppningar jag stallt pa traktens fjall, och att exkur- 

 sionerna maste ntstrackas anda till de aflagsnaste fjallen i 

 Enontekis innan trakter antraffades, som kunde mata sig 

 med de af mig tidigare besokta fjalltrakterna; men erkiinnas 

 maste dock, att afven i Muonio och kringliggande trakter 

 under arens lopp gjorts fynd, saval zoologiska som botaniska, 

 hvilka ingalunda bora foraktas. 



Ursprungligen var det nog inte min mening att publi- 

 cera mina anteckningar, men da de sallsyntare fynden hopade 

 sig, lockades jag sa smaningom att offentliggora en del af 

 dem dels i Societas pro Fauna et Flora fennica's Meddelan- 

 den, dels i F'insk Jakttidning och andra tidskrifter. Att jag- 

 sent omsider sammanstallt mina ornitologiska anteckningar 

 beror darpa, att de icke blott komplettera tidigare uppgifter 

 fran dessa trakter, utan iifven visa att manga af dem aro 

 oriktiga. For att dementera sadana, bar jag i vissa fall 

 nodgats gifva mina uttalanden en polemisk form, som kanske 

 verkar mindre sympatisk. 



