12 Montell, Fagelfaunan i Muonio socken. 



Carex rigida o. briinnescens, Pediciilaris lapponica, Solidago 

 virgaiirea, Epilobium angiistifolium, Lycopodium alpinum m. fl. 

 Dock finnas afven, isynnerhet pa Ounastunturi, stallen med 

 en frodigare vegetation och en artrikare flora. Har och dar 

 finnas forsumpningar afven uppe i alpina regionen, pa Ounas- 

 tunturi tillochmed tva sma sjoar. En del toppar aro daremot 

 delvis tackta af kolossala massor stenblock och nastan sterila. 

 Fjallpassen, hvilka pa Pallas- och Ounastunturi ej ga ned i 

 bjorkregionen, utmarka sig i allmanhet genom en nagot 

 frodigare vegetation. Har finnas ofta forsumpningar, som 

 ge upphof at sma^backar, hvilka dock i regeln under hog- 

 sommaren sina ut. Vissa ar kvarligga enstaka snodrifvor 

 hela sommaren pa fjallens ostra sluttningar, isynnerhet pa 

 toppen Lumikero, en af de nordligaste af Pallastunturis 

 manga toppar. 



Den subalpina regionen ar isynnerhet pa Pallastunturi 

 vacker och val begransad. Har vaxa, forutom bjork, afven 

 ronn och en, samt salg och flera andra Salix-arter, hvilka 

 pa fuktiga stallen ofta bilda tata snar. Ortvegetationen ar 

 afven har synnerligen artfattig. 



I barrskogsregionen pa Ounastunturi ar tallen det domi- 

 nerande tradslaget, hvaremot granen pa de ofriga fjallens 

 sluttningar ar forharskande. Skogen ar isynnerhet pa de 

 ostra sluttningarna mycket tat och frodig och ortvegeta- 

 tionen ratt yppig och relatift artrik. Pa fjallens sluttningar 

 upprinna nagra backar, af hvilka Pyhajoki, som utfaller i 

 Pallasjarvi, ar den intressantaste. Pa stranderna af dessa 

 backar ar vegetationen yppig. Forutom de vanliga trad- 

 slagen och buskarna finnas har al, asp och hagg (den sist- 

 namnda alltid i buskform) samt roda vinbar. En del back- 

 dalar aro synnerligen rika pa hogvaxta orter, s.s. Filipendula 

 Ulmaria, Archangelica officinalis, Mnlgedium alpinum, Circium 

 heterophglliim och Urtica holosericea samt stora ormbunkar: 

 Afhyrium filix femina, Dryopteris spinulosa och pa ett stalle 

 Struthiopteris germanica. 



Laglandct dster om fjallkedjan utmarker sig framst 

 genom sina kolossala mossar, i hvilka skogsmarkerna ligga 



