Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 44, N:o 7. 85 



Parus major Linne. 



Talgoxen upptrader tamligen regelbundet under hosten 

 och vintern i Muonio, men ar ej veterligen observerad un- 

 der hackningstiden. Omojligt ar dock ej att ban nagongang 

 hackat inom undersokningsomradet. Sjalf bar jag iakttagit 

 talgoxar ar 1904 22/X i Muonio kyrkoby; ar 1906 23/X i 

 Palojoensuu by i Enontekis, 2/XI ocb flera foljande dagar 

 vid Mella gard i Muonio; ar 1909 25/XI och foljande dagar 

 i Muonio kyrko'by; ar 1910 under januari och borjan af- 

 februari nastan dagligen i Muonio kyrkoby, afvensom ar 

 1911 26/1 samt en tid framat, ar 1912 under September och 

 oktober manader samt ar 1913 30/1 och foljande dagar dar- 

 sammastades. Ar 1912 bolls ett exemplar fanget i en gard 

 i Ylikyro by i Enontekis. 



Parus ater Linne. 



Enligt uppgift af herr L. Munsterhjelm af honom sedd 

 nara Eskelinen gastgifveri i Muonio 28 december 1909. Ej 

 af mig observerad. 



Parus ductus Boddaert. — P i k s- (p e k s-)t i ai n e n 

 eller tiitiainen, makkaratiainen. 



Lappmesen ar en af undersokningsomradets allman- 

 naste faglar; dock forefaller han, i likhet med lafskrikan, 

 tack vare sitt kringflackande lefnadssatt och sin ringa 

 skygghet att vara annu tahnkare an han i sjalfva verket ar. 

 Under hackningstiden, da han haller sig i narheten af boet, 

 observeras han ej pa langt nar sa ofta som t. ex. under 

 hosten. Boet bygges i ihahga trad eller stubbar, ofta en- 

 dast nagon meter ofvan marken, halst i oppna blandskogar, 

 men antraffas afven i de djupa furuskogarna och pa fjallens 

 sluttningar. Aggen aro vanligen 7 — 9 till antalet, aldrig 

 flera. De variera nagot till storleken och ratt betydHgt till 

 flackarnas antal och storlek. 



