170 Montell, Fagelfaunan i Muonio socken. 



Aggen variera blott obetydligt och aro alltid latt igen- 

 kanliga. Grundfargen ar vanligen Ijust gragron eller gra- 

 gul, mindre ofta Ijusgron eller gulbrun. Flackarna aro mer- 

 andels sma, bruna, grabruna och askgra, hos de grona aggen 

 morkare, vanligtvis tatast samlade kring den tjockare andan. 

 Mera sallan antraffas agg med stora flackar. 



Storleken framgar af foljande uppmatta kullar: 



27aj 26.9 •26 .8 ■ 26^1 2 9. i > 28.5 • 28.3 • 2 8.3 2 7.3 -27 .3 • 26.9 • 26.8 

 20Tr-T9.6- 19.9-20.1 20.2 • 20.3 • 20.2~2072 19.8- 19.7^20.1-20.3 



Tringa maritima Briinnich. 



Denna i nordligaste Norge och pa Kolahalfon langs 

 kusten allmanna art, har blott en gang iakttagits inom ob- 

 servationsomradet, namligen den 2 oktober 1909 i narheten 

 af Muonio kyrkoby af dr W. Fabritius. Han sag tvanne 

 exemplar, af hvilka det ena, en ungfagel, skots och nu be- 

 finner sig i min samling (se Medd. Soc. pro F. & F. F. 

 h. 36 s. 60). 



Tringa subarquata Gyldenst. 



Afven denna ostliga art har iakttagits inom observa- 

 tionsomradet. Den 5 September 1912 skot dr W. Fabritius 

 ett ungt exemplar i. narheten af Muonio kyrkoby, och fol- 

 jande ar sag jag tvanne exemplar den 11 September pi 

 stranden invid forstmastarebostallet, belaget i samma by. 

 Det af Fabritius skjutna exemplaret forvaras i min samling. 



Tringa alpina Linne, 



Den svartbrostade snappan antraffas da och da under 

 varflyttningen: ar 1909 d. 27 maj, 1913 d. 31 maj (Fabr.), 

 1916 d. 30 maj samt om hosten, men osakert ar om hon sasom 

 hackfagel tillhor observationsomradet. Fran Peltovuoma i 

 Enontekis har jag visserligen erhallit tvanne agg af denna 

 art, hvilka pastodos vara tagna dar i trakten, men da jag 

 ej varit i tillfalle att kontrollera uppgiften och peltovuoma- 



