146 Montell, Fagelfaunan i Muonio socken. 



videregionen, maste darfor bero pa forvaxling med nagon 

 annan fagel. 



Fjallpiparen, som enligt allmogens uppgift, hvilken 

 bekraftas af Palmen och Sahlberg, tidigare i stort antal 

 brukat besoka akrarna i Muonio kyrkoby under varflytt- 

 ningen, ar nu en ytterst sallsynt gast bar. Under den langa 

 tid jag vistats bar uppe, bar jag blott en enda gang, den 

 10 juni 1911, sett arten i Muonio kyrkoby. Det var inalles 

 6 exemplar, som efter starkt snofall infunno sig i byn och 

 stannade dar par dagar. De voro knappast stadda pa flytt- 

 ning, utan hade sannoHkt af det starka snofallet, som gjorde 

 vistelsen pa fjallen omojhg, tvungits att uppsoka laglandet. 

 Att orsaken till fjallpiparens upptradande i Muonio kyrkoby 

 denna gang verkligen var den nu angifna, bestyrkes afven 

 daraf, att samtidigt en valdig flock lappsparfvar, uteslu- 

 tande hanar, samt en del andra flyttfaglar, hvilka langt 

 tidigare spridt sig till sina hackplatser, anyo infunno sig 

 i byn. 



Foljande hackningsdata aro antecknade: 



1905, 22 VI, med 3 starkt rufvade agg pa Ounastunturi. 



1906, 19 VII, sma ungar pa Ounastunturi. 



1910, 23/ VI, med 4 svagt rufvade agg, Kelottijarvitrakten 

 i Enontekis utanfor omradets nordgrans (taget af fullt trovardig 

 person). 



Dessutom flera ganger observerad pa Pallastunturi 

 under omstandigheter, som tydligen visade att ban hackade 

 dar, ehuru hvarken agg eller ungar hittades. Afven pa 

 nagra mindre fjall bar jag under juni manad sett fjallpipare, 

 men vagar dock ej pasta att de hackat dar. 



Aggen variera ratt mycket, fran halmgula till vackert 

 olivgrona. Flackarna aro alltid stora, svarta, en eller annan 

 med brun anstrykning, samt jamte dessa enstaka gra un- 

 derflackar. De aro foga eller alls icke paronformiga. 



Aggen i en uppmatt kull ha foljande dimensioner: 



42 -41.7 41.5 -40 .3 

 29.2 -29.3 -28.6 -28.4 



