Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 44, N:o 7. 227 



Merganser merganser (Linne) Schaeffer. — Uukoskelo, 



isokoskelo. 



Storskraken ar afven sallsynt under hackningstiden, 

 men dock icke sa sallsynt som foreg. art, och upptrader i 

 motsats till denna regelbundet under flyttningarna i storre 

 eller mindre flockar; om hosten, stundom i hundradetal. 

 Hvarifran dessa massor komma ar en gata, da arten ar 

 sallsynt bade i Enontekis och i Norge norr om Lofoten (se 

 Kolthoff — Jagerskiold). Befolkningen bar tror att de komma 

 fran ishafvet. Ankomsttiden om varen bar ej med full sa- 

 kerbet kunnat faststallas. Oftast ba de forsta paren obser- 

 verats omkring den 15 maj — det tidigaste d. 10/V, men 

 torde enstaka par ankomma annu tidigare att doma daraf, 

 att ett bo med full kull antraffats sa tidigt som den 22/V. 



1904, 12/V Muonio 1910, 13/V 1914, 13/V (Fabr.) 



kyrkoby 



1905, 17/V d:o 1912, 16/V — 18/V (forf.) 



1906, 15/V 1913, 11/ V (Fabr.) 1915, 10/V (Fabr., forf.) 

 1909, (27/V) — 20/V (forf.) — 24/V omkr. lOpar 



1916, 14/V (Fabr.) 



Om bosten kommer ban i medlet af sept. De bon, 

 som kommit till min kannedom ba alia varit byggda i knip- 

 balkar ocb bar aggens antal varit 6 — 9. Af befolkningen 

 kallas ban uukoskelo (balkskrake), men ar ingalunda all- 

 mant kand och forblandas ofta med salskraken! Endast af 

 inbyggarena vid de sjoar, dar de stora flockarna om hosten 

 halla till, ar ban battre kand. I Muonio ar det hufvudsak- 

 ligen sjoarna Liepimajarvi, Jerisjarvi och Akasjarvi som 

 hemsokas af storskrakarna. Under varflyttningen ses ban 

 arligen ehuru i ringa antal i Muonio alf, dar ban daremot 

 om bosten sallan antraffas. I Enontekis bar jag ej sett 

 storskrakan, ej bailer bar jag sakra uppgifter om bans 

 hackning dar, men ar det bogst sannolikt att han hackar 

 atminstone i de ostra delarna af Enontekis. Likasa saknas 



