Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XX, ri:o 3. 81 



Clausilia (Glausiliastra) laminata Mont. 



Nord. & Nyl. p. 33; pi. Ill, f. 27. — Nyl. Bidr. p. 134. - - Sahib. 

 Ant. p. 314. — Bottger. Kat. Buss. Claus. p. 162. — West. Exc.-f. p. 30. 

 — Syn. p. 74. 



Forekommer endast i Syd-Finland, dar den traktvis ar 

 taml. allman. Nordligast antraffad vid Kirjavalaks (c. 61° 45'). 



Dar lind, hassel och aim bilda bestand inom den ofvan- 

 angifna gransen, skall man siillan forgijfves soka efter denna 

 art. Afven bland asp trifves den val. Den uppehaller sig bland 

 affallna lof, under barken af murkna stammar, under stenar etc.; 

 efter regn vandrar den giirna uppfor stammarna. 



Al. Jomala (A. L.). Saltvik: Haraldsby (M.) [albinj. Foglo: 

 Gripo (W. Juslin). Ab. Pargas: Lofsdal (E. R.). St. Marie. Karsii- 

 maki. St. Karins: Ispois (M.; E. R.). Karislojo: Karkkali och 

 Torhola. Lojo: Jalasaari (A. L.). Vichtis (U. F. M.). — N. Snap- 

 pertuna: Raseborg (A. L.). Inga (U. F. M.); Inga skargard (coll. 

 Nord.). Sibbo (U. F. M.); Nevas (G.). fl:fors: Meilans. Helsinge: 

 Nordsjo; Degero; Turholm (M.). Mantsala (R. M. St.). Borga: 

 Molnby kalkbrott (G.). Hogland (R. S.). — Ka. St. Andrese (A. 

 J. S.). St. Johannes: Kirjola (0. N.); Suvisaari och Vaahtola (A. 

 J. S.). »Saaksmaki Vib. lan» (Nervander). — Ik. Bjorko: Rom- 

 potti. Xykyrka: Kaukjarvi (A. J. S.). Pyhajarvi (A. L.). — Kl. 

 > Ladog. kar.» (H. B.). Kexholm. Jaakimvaara (A. L.). Krono- 

 borg (U. F. M.). Kirjavalaks (B. P.). 



1 Norge gar den till 64° n. br.; i Sverige till Dalarne och 

 Helsingland (c. 61° 30'). — I Ryssland ar den funnen vid Zar- 

 skoje Selo, i de Baltiska provinserna (allm.), och flerstades i 

 rikets mellersta och sodra provinser. 



Clausilia (Clausiliastra) ortlwstoma Menke. 

 Luther Medd. Soc. pro F. et F. fenn. H. 25, p. 56 o. 134. 

 Tillsvidare antraffad endast i Ab.: Karislojo, dar jag spar- 

 samt fann arten pa gamla, delvis murkna hasselstammar. Den 

 antraffades dels sittande under den lossnande barken, dels och 

 mest under lafven Sticta pidmonacea, hvilken i mangd vaxte pa 

 stammarna. Arten forefoll att i sitt upptradande vara beroende 



6 



