( .m A. Luther, Land- och sotv.-gastropoder i Finland. 



Forekommer uti grunda, leriga eller igenvaxande vikar af 

 sjoar, men iifven i aar, amynningar, etc. 



Al. Eckero (J. Lydecken). Finstrom (H. H.). — Ab. Letala 

 (K. M. L.). Karislojo. Lojo (A. L.). N. Vekkelaks (0. N.). - 

 Ka. Viborg (Holmberg; A. J. S.). — Ik. Bjorko. St. Johannes. 

 Kuolemajarvi. Nykyrka. Kivinebb (A. J. S.). — Sa. Rantasalmi 

 (A. W.). »Saimen> [N. & N. p. 50]. — Kl. Sordavala: Kirjava- 

 laks (B. P.). — Tb. Jyvaskyla (G. B.). Viitasaari. Sumiais (A. L.). 

 Sb. Kuopio: Kallavesi (K. M. L.). Jorois (0. L.). — On. Tiudi 

 (J. S.). Jalguba o. Kondoboscheski vikar af Onega [Kessler p. 

 93.] — Ok. Kajana. Hyrynsalmi. [E. Nyl. Bidr. p. 136]. Suomus- 

 salmi: Kianta fA. J. Malmgren]. — Ob. Ijo (S. Nordberg). — 

 Ks. Kuusamo (»Nyl.» R. M. St.). — Lv. Varsuga (K. M. L.). — 

 Li. Ivalojoki, Koppelo, strandputtar (B. P.). 



I Norge ar arten icke antraffad; i Sverge ar den funnen 

 till Dalarne o. Jamtland; i Ryssland till Petersburg. 



Limncea (Lymnas) stagnalis L. 



Midd. p. 405. — Nord. & Nyl. p. 51; pi. Ill, f. 41 a, b. c (Lym- 

 nceus). — Nyl. Bidr. p. 137. — Kessler p. 73. — West. Exc.-f. p. 38. — 

 Esmark. Arct. Norv. p. 100. — Moll. Norw. 114.— Nordqv. p. 98. (f. bal- 

 tica Lindstr.) — West. Syn. p. 91. — Stenroos, p. 60. — Olsson p. 24. 

 — Levander. Materialien III, p. 20. (var. livonica Rob.) 



Utbredd ofver hela omradet. 



Forekommer allmiint uti sjoar, triisk, floder, aar, backar, 



etc., afvensom uti Ostersjons brackvatten. 



Anm. Den stora miingden formmodifikationer, som af 

 denna art forekommer, kan man gruppera omkring nagra fa 

 typer: den normala formen, samt a ena sidan f. borealis Bourg. 

 med nagot forkortad spira, allmlin i vara storre sjoar, och f. 

 laaistris Stud. (incl. f. nordmanni W.) med mycket kort spira, 

 bast utpraglad uti de stora och oppna sjoarna Ladoga, Pyha- 

 jarvi och Enare; a den andra sidan f. subulata W. med mycket 

 utdragen spira. Denna variation uti spirans liingd tyckes ej, 

 sasom man mahiinda af namnet »borealis» kunde sluta, sta i 

 direkt sammanhang med det boreala klimatet, utan iir be- 

 roende af vattendragets beskaffenhet, och detta — i likhet med 

 hvad forhallandet ar uti sydligare lander — salunda, att sma 

 vattensamlingar och rinnande vatten alstra langt utdragna former, 





