R. Hult, Mossflovan i Irakterna raelUin Aavasaksa och Pallastunturit. 71 



for att var tid ar fuktigare an den, under hvilken landet fick 

 sin nuvarande skogsbekliidnad. 



Annii en teoretisk betanklighet manar oss att mottagamos- 

 sarnes vitnesbord med misstro. Om det ocksa som allman regel 

 medgifves att torfmossar under en torr tid blifva torrare ocli 

 mera egnade for skogsvaxt och under en vat tid olampliga for 

 sadan vegetation, sa torde man dock bora befara, att motsatsen 

 kan intraii'a. Vi vilja till exempel tanka pa mossar, som bildat 

 sig i uppdamda dalder eller, som de danska, i sankningar i mo- 

 rangruset. Har en mosse uppkommit pa nagon sadan plats, kan 

 det vid en vatare periods intrade latt handa att den okade vat- 

 tenmangden formar undanskaffa det hinder, som under foregaende 

 tid uppdamt vattnet, och da afloppet salunda fordjupas, blir mos- 

 sen driinerad. Torfbildningen upphor da under den vata perio- 

 den och mossen ofverklades med skog. Blir klimatet sedan tor- 

 rare, sa att vattuets mangd, och dermed afven dess kraft, min- 

 skas, kan det intraffa att afloppet ater sparras och en ny torf- 

 bildning intrader. Huru svaga vattenlopp sparras genom vege- 

 tation har jag beskrifvit i ,,Blekinges vegetation^', sid. 226. 



Tagas alia dessa omstiindigheter i betraktande, torde inses 

 att en noggrann kannedom af en torfmosses belagenhet och om- 

 gifning erfordras, for att ratt forsta betydelsen af dess lagrings- 

 fiiljd. Det ar mojhgt att prof. Blytt icke forbisett denna sida af 

 undersokningen. Men, da han icke namner ett ord derom i sitt 

 har anforda arbete, maste de af honom formodade subboreala och 

 subatlantiska perioderna anses hafva for ringa stod, att utan yt- 

 terligare bevisning kunna uppratthallas. Visserligen kan prof. 

 Blytt aberopa James Geikies vitnesbord, i det att denne anser 

 de tva i Skotland uppvisade vata perioderna motsvara den at- 

 lantiska och subatlantiska i Norge, men frankanner den subark- 

 tiska ett hafsklimat. Men, oafsedt att dennes iakttagelser gjorts 

 i en belt annan trakt an de norska, sa grunda sig afven prof. 

 Geikies slutsatser angaende de postatlantiska perioderna hufvud- 

 sakligen pa torfmossarnes vitnesbord, hvilket val tarfvar en grund- 

 lig revision. Framtida undersokningar skola kanske bekrafta prof. 

 Blytts snillrika, eliuru vagade slutsatser afven for Finland. Men 

 dertill erfordras framfor allt en systematiskt utford genomforsk- 

 ning af nagra omsorgsfullt valda och medels borrning profvade 



