70 Acta Societalis pro Fauna et Flora Fennica III, n. 1. 



ocli Ijungmo bilda sig pa manga inossar. Men samtidigt se vi 

 andra mossar, som alls icke bara skog och aro sa losa, att de 

 icke kunna blifva skogbarande inom beraknelig tid. Exempel pa 

 vattensamlingar, bvilkas forvandling till torfmossar annu ej kom- 

 mit langre an att vattenytan fortfarande synes midt i gungflyet, 

 aro talrika i Skandinavien ocb bafva afven blifvit uppmarksam- 

 made i Finlands vaxttopografiska literatur. Da dessas forvand- 

 ling i framtiden fortskridit sa langt att bassinen bar skog, vore 

 det for visso ett nara till bands liggande felslut att tillskrifva det 

 tradlosa torflagrets uppkomst en annan tid an det ofversta stub- 

 belagrets i andra mossar. 



Annu mera invecklad blir fragan om lagrens relativa alder 

 i skilda mossar, om man besinnar, att till ocb med i samma 

 mosse tradlosa ocb skogforande lager samtidigt kunna vara un- 

 der bildning. Medan mossens yta i bassinens midt annu befin- 

 ner sig i starrmossestadiet (se Meddel. af Soc. pro Fauna et Flora 

 fennica, baft. 12, sid. 38 ocb 239), kan den narmare braddarne 

 bara skog. I mossar, der torfbildningen fortskridit langre, tinner 

 man stundom ett motsatt forballaude. Midten af mossen bar skog, 

 under det braddarne, der bassinens vatten samlar sig sedan torf- 

 ven blifvit ogenomtranglig, besta af gungfly ocb oppna vattenytor. 



Den skandinaviska vegetationeu i vara dagar visar oss af- 

 ven prof pa skogars forvandling till mossar, trots den jemforelse- 

 vis torra period, i bvilken vi lefva. Da en rannil i en skogsdald 

 tilltiilligtvis blir bammad i sitt lopp, bvilket ofta orsakas af kull- 

 fallna trad ocb nagon gang af jordras, uppstar pa daldens botten 

 en permanent eller periodisk samling af stagnerande vatten. Tra- 

 den angripas da af rota ocb karr- eller torfmossevaxter intinna 

 sig. Smaningom uppvaxa hoga tufvor orakring stenarne och trad- 

 rotterna, hvarigenom vattenytan bojes ocb tvingas att utbreda 

 sig annu langre pa sidorna om rannilens ursprungbga fara. Om- 

 sider blifva traden for sjukliga att motsta en vanbg storm. De 

 storta omkull ocb ofvervaxas af tufvegetationen. Salanda for- 

 storda skogsflackar af gran och bok bar jag sett flerestades i 

 Blekinge. Pa tufvorna eftertradas skogstraden vanligen af al. 

 Toge man ej bansyn till de lokala forballandena, skuUe man fre- 

 stas att anfora skogarnes forsumpning i vara dagar som bevis 



