R. Hult, Mossfloran i trakterna mellan Aavasaksa och Pallastuntnrit. 69 



des bar tallskog, drager prof. Blytt den slutsatsen att efter den 

 kontinentala period, under hvilken den boreala floran invandrade, 

 och hvilken representeras af loftradsstubbarne pa torfmossarnes 

 botten, foljde ej blott en vat period, den atlantiska, iitan ytter- 

 ligare en torr, som gaf upphof at det mellersta stubblagret, och 

 en derpa foljande numera afshitad vat period, som vallade detta 

 lagers inbaddande i ny torfmassa. I nagra fa temligen hogt belagna 

 mossar har ban trott sig finna ett tradlost torflager, motsvarande 

 den period, som foregick den boreala, namligen den fiiktiga sub- 

 arktiska perioden. En ar Stubberudmossen nara Kristiania, 430' 

 ofver hafvet (anf. arbete, sid. 41). Lagerfoljden i denna mosse 

 ar nedifran uppat forst fern fot sphagnumtorf (tillhorande den 

 subarktiska perioden enligt prof. Blytt), derefter fem fot torf med 

 talrika lemningar af vattenvaxter i nedra delen och hogre upp 

 sphagnum med stubbar (hela detta lager enl. forf. motsvarande 

 den atlantiska perioden), derpa ett lager furustubbar (tillhorande 

 den subboreala floran), inbaddadt under tre fot sphagnumtorf 

 (fran den subatlantiska perioden) och ofver sistnamnda lager en 

 fot Ijungjord, alstrad af den nu radande vegetationen. Det andra 

 exemplet har prof Blytt funnit i Heimdalmossarne nara Thrond- 

 hjem, 400 — 420' ofver hafvet. I dem har ban sett ej blott de 

 tre sarskilda tradlosa lagren, utan mellan dem tvanne lager stub- 

 bar, af hvilka det undre motsvarar den boreala perioden, hvilken 

 af nagon okand orsak icke framkallat skog pa Stubberudmossen. 

 Prof. Blytt fragar sig till och med (sid. 39), om man ej hnner 

 annu flere skogslager inbaddade i sjelfva torfmassan. 



Tyvarr har forfattaren till ,,the Immigration of the Norwe- 

 gian flora" underlatit att gifva alia de detaljer, som aro niidvan- 

 diga for en profning af bans slutsatser. Af bans uttryck ,, manga 

 mossar" och ,,skogslemningar aro oftafunna" o. s. v. tyckes framgL 

 att ban afven ofta stott pa mossar af en afvikande bygnad. For 

 att kunna tillmata de mossar, fran hvilkas bygnad prof. Blytt 

 drager sina slutsatser, den afgorande vigt, som ban sjelf anser 

 dem ega, horde man kanna detaljerna af hvars och ens samman- 

 sattning, belagenhet och sannolika uppkomstsatt. Ty vexlande 

 skogforande och skoglosa lager kunna uppkomma i mossar obe- 

 roende af klimatets forandringar. Enligt prof. Blytts asigt lefva 

 vi i en jemforelsevis torr period, och i sjelfva verket se vi skog 



