66 Acta Societatis pro Fanna et Flora Fennica III, n. 1. 



betackta, och den deraf foljande rika bevattningen beredde till- 

 falle for en verklig fjallvegetation att bilda sig. Att atminstone 

 Yllastunturi egt en sadan vegetation, och detta pa en niva, som 

 nu tillhor bjorkregionen, bevisar gruppen F, de alpina mossorna. 

 Och att detta tillstand hort till de sista faserna af traktens vege- 

 tationshistoria, synes deraf att fjallvaxternas samhallen pa Yllas- 

 tunturi annu ej aro fullstandigt upprifna. De alpina mossorna 

 vaxa fortfarande tillsammans i alpina formationer, visserligen art- 

 fattiga och af ringa vidd, men med fullt bibehallen karaktar. 

 Afven de maritima och subalpina arterna upptrada delvis pa ett 

 satt, som antyder att de ej behoft genomkiimpa sa vexlande oden som 

 de meridionala, subarktiska och arktiska arterna. Grimmia hypnoi- 

 cles bildar vidstrackta samhallen pa bergen. Tiimnia austriaca, Tor- 

 tula riiralis, Dicranum scJilsti och Grimmia torquata forekomma 

 flerestades och stundom ratt rikligt. Det synes mig derfor gan- 

 ska sannolikt att grupperna D, E och F representera en gemen- 

 sam period med maritimt klimat, mahanda nagot kyligare an det 

 nu radande, och att denna period narmast foregatt den narva- 

 rande. 



Har hafva endast de arter blifvit anforda, hvilka genom sin 

 sallsynthet i omradet, och genom sin olikartade utbredning i all- 

 manhet, bast egnat sig till stoff for den asyftade undersokningen. 

 Men det ar sjelfklart att, om. dessa klimatforandringar egt rum, 

 de anforda vaxterna ej aro de enda annu qvarstaende lemnin- 

 garna af tidigare vegetationer. En mangd arter finuas, hvilka 

 med afseende pa klimatet aro mindre omtaliga. Dessa hafva na- 

 turligtvis formatt halla sig qvar och inga i den nya vegetation, 

 som klimatvexlingen framkallat. Man kan saledes ingalunda an- 

 taga att omradets allmannare vaxter, eller ens de tongifvande, 

 ursprungligen tillhora en och samma senast invandrade vegeta- 

 tion. Da till exempel granen invandrade, fann den mahanda 

 fore sig de mossor, som nu bilda hufvudmassan af granskogarnes 

 mosstacke. De allmannare vaxterna likasom de sallsyntare torde 

 derfor vara af mycket olika alder i traktens flora. 



De klimatforandringar, som tinska Norrbottens mossflora an- 

 tyder, kunna saledes sammanfattas i foljande schema: 



1. Den arktiska perioden med kallt khmat och arktisk ve- 

 getation pa laglandet; 



